Справа № 450/2759/22                                Головуючий у 1 інстанції: Мельничук І. І. 
Провадження № 22-ц/811/2417/22                 Доповідач в 2-й інстанції: Шандра М. М. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

19 жовтня 2022 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі: 
головуючого судді: Шандри М.М.
суддів: Крайник Н.П., Левика Я.А. 
секретаря: Бадівської О.О.
за участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 ,
ОСОБА_3 та його представника – ОСОБА_4 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 вересня 2022 року у справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису, 
ВСТАНОВИЛА:
ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу обмежувального припису відносно ОСОБА_3 .
В обґрунтування своїх вимог зазначає, що 22.04.1999 між заявницею та заінтересованою особою укладено шлюб, у якому народилось двоє дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Спочатку сімейне життя складалось добре, проте протягом останніх років сімейні стосунки між заявником та кривдником погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, психологічного та фізичного насильства зі сторони відповідача щодо позивача та щодо їхніх дітей, зокрема, щодо доньки ОСОБА_7 . Даний факт підтверджується копією термінового заборонного припису від 10.07.2022. ОСОБА_3 влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей та спільних дітей, що ображає честь і гідність позивачки. Крім того, ОСОБА_3 постійно пред`являє заявнику необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що ОСОБА_3 постійно ганьбить, ображає заявника і принижує її честь і гідність. Більше того, така поведінка ОСОБА_8 носить систематичний характер, він неодноразово застосовував до заявниці фізичне насильство. Зокрема, в неї було зафіксовано множинні переломи ребер з залученням двох ребер, синці, гематома правою плеча передньої поверхні та гематома лівого плеча задньої поверхні. Даний факт підтверджується копією огляду сімейного лікаря від 29.06.2021, копією рентгенографії від 24.06.2021, терміновим заборонним приписом від 10.07.2022. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття заявника, вона перебуває в стані постійного стресу. У неї порушився сон і погіршилася працездатність. Таким чином, вважає себе особою, яка зазнала домашнього насильства. 
Щоб забезпечити дієвий та ефективний спосіб захисту від повторного вчинення домашнього насильства щодо неї необхідно до ОСОБА_3 застосувати обмежувальний припис у вигляді: заборони ОСОБА_3 перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців; заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 строком на 6 місяців; заборони ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб, строком на 6 місяців; заборони ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею строком на 6 місяців. Зважаючи на викладене, заявниця переконана, що вірогідність продовження та повторного вчинення насильства ОСОБА_3 щодо неї, а також настання тяжких наслідків для її здоров`я є дуже високою, і тому звернулась до суду з заявою про видачу обмежувального припису, оскільки попередні заходи вжиті полінню до кривдника виявились неефективними та не захистили її від насильства.
Рішенням Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 вересня 2022 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису – відмовлено.
Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , подавши на нього апеляційну скаргу.
В апеляційній скарзі посилається на незаконність та необґрунтованість рішення суду, порушення судом норм матеріального та процесуального права. 
Зазначає, що протягом останніх років сімейні стосунки між заявником та кривдником погіршились, що в кінцевому результаті призвело до постійних сварок, психологічного та фізичного насильства зі сторони відповідача щодо позивача та щодо їхніх дітей, зокрема, щодо доньки ОСОБА_7 . Даний факт підтверджується копією термінового заборонного припису від 10.07.2022 ОСОБА_3 влаштовує постійні скандали, в тому числі в присутності сторонніх людей та спільних дітей, що ображає честь і гідність позивачки. Крім того ОСОБА_3 постійно пред`являє заявнику необґрунтовані претензії, що робить спільне життя нестерпним, тому що ОСОБА_3 постійно ганьбить ображає заявника і принижує її честь і гідність. Більше того, така поведінка ОСОБА_8 носить систематичний характер, він неодноразово застосовував до заявниці фізичне насильство. Зокрема, в неї було зафіксовано множинні переломи ребер з залученням двох ребер, синці, гематома правою плеча передньої поверхні та гематома лівого плеча задньої поверхні. Даний факт підтверджується копією огляду сімейного лікаря від 29.06.2021 копією рентгенографії від 24.06.2021 терміновим заборонним приписом від 10.07.2022. Від постійних суперечок і скандалів погіршилося самопочуття заявника, вона перебуває в стані постійного стресу. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заяву задовольнити.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 підтримали апеляційну скаргу з підстав, викладених у ній, ОСОБА_3 та його представник – ОСОБА_4 заперечили проти задоволення апеляційної скарги. 
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що скаргу слід задовольнити частково, виходячи з такого.
Основним нормативно-правовим актом, який регулює спірні правовідносини, є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству». Цей Закон визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.
Згідно з пунктами 3, 14, 17 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» домашнє насильство – це діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.
Психологічне насильство – це форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи.
Фізичне насильство – це форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.
Відповідно до пункту 2 частини першої статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належить обмежувальний припис стосовно кривдника. 
Пунктом 7 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальний припис стосовно кривдника – це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Частинами другою статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців (частина четверта статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»
Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків. 
Оцінка ризиків полягає в оцінюванні вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи. Оцінка ризиків має проводитись за факторами небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства шляхом відібрання свідчень від постраждалої від такого насильства особи, з`ясування обставин конфлікту та виявлення чинників і умов, які створюють або можуть створювати небезпеку для цієї особи. Фактори небезпеки (ризику) щодо вчинення домашнього насильства мають визначатися за результатами оцінки дій кривдника, які свідчать про ймовірність настання летальних наслідків у разі вчинення домашнього насильства та загальної оцінки ситуації вчинення домашнього насильства з метою виявлення вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті такої особи.
Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.
Суди під час вирішення заяви про видачу обмежувального припису мають надавати оцінку всім обставинам та доказам у справі, вирішувати питання про дотримання прав та інтересів дітей і батьків, а також забезпечити недопущення необґрунтованого обмеження прав у разі безпідставності та недоведеності вимог заяви.
Під час вирішення питання про наявність підстав для видачі обмежувального припису суди мають встановлювати, яким формам домашнього насильства піддавався заявник, та оцінювати ризики продовження у майбутньому домашнього насильства у будь-якому його прояві.
Встановлено, що заявник ОСОБА_1 та заінтересована особа, ОСОБА_3 з 22.04.1999 перебувають у зареєстрованому шлюбі та мають двох дітей, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
З копії паспорта заявниці ОСОБА_1 вбачається, що вона зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .
Із доданого до матеріалів справи матеріалів огляду сімейного лікаря від 29.06.2021 та рентгенографії органів грудної клітини № 1143 від 24.06.2021 вбачається, що у ОСОБА_1 наявний перелом 3,4 ребер справа. Зі слів ОСОБА_1 травма отримана нею внаслідок удару кулаком в ділянку грудної клітки її чоловіком ОСОБА_3 (.а.с 11,12).
Згідно копії Термінового заборонного припису стосовно кривдника від 10.07.2022, Серія АА № 203351, ОСОБА_3 вчинив фізичне та психологічне насильство стосовно потерпілої особи – ОСОБА_1 . Стосовно ОСОБА_3 вжито заходи термінового заборонного припису у вигляді заборони в будь-який спосіб контактувати з ОСОБА_1 строком на п`ять днів (а.с. 15).
Також вбачається, що ОСОБА_3 вчинив фізичне та психологічне насильство стосовно потерпілої особи – дочки ОСОБА_7 , що підтверджується копією Термінового заборонного припису стосовно кривдника від 10.07.2022, Серія АА № 203345.
Встановлено, що Личаківським відділом соціального захисту управління соціального захисту департаменту гуманітарної політики Львівської міської ради 01.08.2022 прийнято рішення про надання ОСОБА_1 соціальних послуг у Львівському міському центрі соціальних послуг (а.с. 130). Як пояснила ОСОБА_1 в судовому засіданні апеляційної інстанції, їй надається психологічна підтримка.
У судовому засіданні апеляційної інстанції ОСОБА_3 підтвердив про наявність у нього із ОСОБА_1 триваючого конфлікту.
Колегія суддів звертає увагу, що відсутність факту притягнення до відповідальності за вчинення домашнього насильства не може бути підставою для відмови у встановленні тимчасових обмежень за наявності інших об`єктивних обставин, якими підтверджуються доводи заявника.
Враховуючи вказані обставини, колегія суддів прийшла до висновку про наявність ознак застосування відносно заявниці фізичного та психологічного насильства у розумінні Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», а також наявність ризиків застосування такого насильства у майбутньому, та вважає за необхідне видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 строком на один місяць. 
Заходи, які просила вжити ОСОБА_1 щодо ОСОБА_3 , є виправданими та мають на меті забезпечення реалізації та захисту прав потерпілої особи.
За таких обставин, рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 вересня 2022 року слід скасувати та постановити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.
Керуючись ст.ст. 367, 368, п.2 ч.1 ст. 374, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, 
ПОСТАНОВИЛА:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Рішення Пустомитівського районного суду Львівської області від 05 вересня 2022 року скасувати та постановити нову постанову, якою заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про видачу обмежувального припису задовольнити частково.
Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , яким визначити заходи тимчасового обмеження його прав та покласти на нього обов`язки, а саме: 
-заборони ОСОБА_3 перебувати в місці проживання з постраждалою особою ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;
-заборони ОСОБА_3 наближатися на відстань менше 300 м. до місця проживання постраждалої особи ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 ;
-заборони ОСОБА_3 вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою ОСОБА_1 або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;
-заборони ОСОБА_3 особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.
Встановити строк дії обмежувального припису – 1 (один) місяць.
Рішення суду про видачу обмежувального припису допустити до негайного виконання.
В іншій частині заяви відмовити.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повний текст постанови складено: 20.10.2022
Головуючий                                                        
Судді