УХВАЛА

20 жовтня 2022 року 
м. Київ

справа №1740/1949/18
адміністративне провадження № К/9901/1483/19  

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача - Юрченко В.П.,
суддів: Васильєвої І.А.,  Чумаченко Т.А., 
розглянувши у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 04.08.2022 у справі №1740/1949/18 за позовом ОСОБА_1 до Головного управління ДПС у Рівненській області, про скасування податкового повідомлення-рішення,
ВСТАНОВИВ:
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до Головного управління ДФС у Рівненській області, в якому просила визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення від 29 травня 2018 року №0097897-5202-1705, яким визначено податкове зобов`язання за платежем «податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки» за 2017 рік в розмірі 15769,60 грн.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року, залишеним без змін постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року у задоволені позову відмолено повністю.
Постановою Верховного Суду від 4 серпня 2022 року касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 29 серпня 2018 року та постанову Восьмого апеляційного адміністративного суду від 11 грудня 2018 року       скасовано, справу №1740/1949/18 направлено на новий розгляд до суду першої інстанції.
13 вересня 2022 року ОСОБА_1 подала заяву про роз`яснення постанови Верховного Суду від 4 серпня 2022 року у справі №1740/1949/18. В заяві просить роз`яснити,  зокрема, яким чином і на підставі якої норми закону у відповідності до частини 1 статті  242 КАС України, рішення міської ради від 16 лютого 2017 року №332 по внесенню змін до автоматично нечинного рішення від 14 липня 2016 року №185 через зокрема, але не виключно, відсутності у ньому відомої ставки податку і яку навіть не можна було визначити за цим рішенням до 15 липня 2016 року та відповідно не доведеної як обов`язку до громадян в порядку встановленому законом може набрати чинність; якою нормою Податкового кодексу України в редакції до 29 травня 2018 року керувався суд при розгляді справи щодо мінімальної ставки податку по податку на нерухоме майно відмінне від земельної ділянки, що зобов`язувало контролюючий орган при  здійсненні своїх повноважень її застосовувати у випадку відсутності рішення органу самоврядування з встановлення даного податку; якою нормою керувався суд щодо обов`язку нараховувати відповідачем податкові зобов`язання за актом - рішення міської ради від 16 лютого 2017 року №332, яке за нормою п.4 р. ІІ Закону №1791-VІІІ вже не є нормативно-правовим актом (п.12.5 ст.12 ПК України по віднесенню рішень органів самоврядування з встановлення місцевих податків до нормативно-правових актів за вказаною нормою наведеного Закону не діє). 
Розглянувши заяву ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 4 серпня 2022 року у справі №1740/1949/18, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої статті 254 Кодексу адміністративного судочинства України за заявою учасника справи, державного виконавця суд роз`яснює ухвалене ним судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення, шляхом постановлення ухвали. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо воно ще не виконано або не закінчився строк, протягом якого судове рішення може бути подане для примусового виконання.
Аналіз вищезазначеної норми дає підстави вважати, що роз`яснення судового рішення за своєю правовою суттю є одним із способів усунення його недоліків, яке не передбачає виправлення і постановлення додаткового рішення цим же судом, а  роз`яснення судового рішення можливе тоді, коли воно є остаточним, підлягає виконанню, але є незрозумілим. В ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння і виконання яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не вирішуючи питань, які не були предметом судового розгляду.
Конкретного і вичерпного переліку критеріїв для визначення рішення незрозумілим правова норма не містить, а із змісту закону вбачається, що їх має навести особа, яка звертається із заявою про роз`яснення судового рішення.
Метою роз`яснення судового  рішення є правильне і своєчасне його виконання, оскільки недотримання вимог чіткого та логічного викладення змісту рішення може ускладнити або взагалі унеможливити таке виконання. Тобто, суд повинен роз`яснювати зміст лише того судового рішення, яке підлягає виконанню, а саме остаточне судове рішення, яке  стало обов`язковим або стане таким по сплину певного часу.
Колегія суддів Верховного Суду звертає увагу, що механізм, визначений статтею 254 КАС України, не може використовуватися, якщо хтось із осіб, які беруть участь у справі, не розуміє, наприклад, мотивації судового рішення, або якщо рішення не є остаточним, як у цій справі, яка направлена на новий розгляд до суду першої інстанції. 
Заявник вважає підставою для роз`яснення судового рішення те, що суд касаційної інстанції погодився з позицією судів попередніх інстанцій стосовно того, що положеннями ПК України встановлений обов`язок громадянина сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік незалежно від термінів прийняття рішення органу місцевого самоврядування про встановлення відповідних податків і зборів, оскільки у 2017 році була зупинена дія підпункту 12.3.4 пункту 12.3 статті 12 ПК України та були відсутні обмеження для органів місцевого самоврядування щодо строків прийняття рішення про встановлення місцевих податків та зборів.
Водночас, мотиви, які заявник наводить у своїй заяві, по суті полягають у його незгоді з постановою Верховного Суду від 4 серпня 2022 року, зокрема з мотивацією останньої. Разом з тим, в мотивувальній частині вказаної постанови чітко та послідовно наведено, з огляду на які обставини суд дійшов висновку про обов`язок громадянина сплатити податок на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки за 2017 рік.
Отже, судове рішення не є остаточним, є зрозумілим і не викликає можливості подвійного його тлумачення, у зв`язку з чим у задоволенні заяви про роз`яснення судового рішення слід відмовити.
Керуючись статтею 254, 345 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-
УХВАЛИВ:
Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про роз`яснення постанови Верховного Суду від 4 серпня 2022 року у справі №1740/1949/18.
Ухвала набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

...........................

...........................

...........................

В.П. Юрченко
І.А. Васильєва 
 Т.А. Чумаченко ,
Судді Верховного Суду