ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/22679/20                                                          Головуючий у І інстанції - Григорович  П.О.,
                                                                                 Суддя-доповідач - Губська Л.В. 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
  28 вересня 2022 року                                                                                     м. Київ
          Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
Головуючого судді:                                                  Губської Л.В., 
суддів:                                                            Карпушової О.В., Степанюка А.Г.,
за участю секретаря                                                  Ольховської М.Г.,

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2022 року у справі за адміністративним позовом Приватного закладу вищої освіти «Кам`янець-Подільський податковий інститут» до Міністерства освіти і науки України про визнання протиправним та скасування наказу, -

В С Т А Н О В И В:

Приватний заклад вищої освіти «Кам`янець-Подільський податковий інститут» звернувся до суду з даним позовом, в якому просив визнати протиправним та скасувати наказ Міністерства освіти і науки України від 07.09.2020 № 218-л «Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Кам`янець-Подільський податковий інститут».
В обґрунтування позову зазначали, щовисновки, викладені в оскаржуваному наказі про незабезпечення збереження документів не відповідають дійсності, оскільки витребувані документи наявні як у позивача, так і у відповідача, про що наголошувалось під час проведення перевірки та наведене підтверджується заявами про отримання ліцензій з додатками. Також зазначає про необґрунтованість інших вимог відповідача під час проведення перевірки.
Рішенням Окружного адміністративного суду від міста Києва 19 травня 2022 року адміністративний позов задоволено у повному обсязі.
При цьому, суд проаналізувавши подані позивачем документи дійшов висновку про їх відповідність документам, які були надані до отримання ліцензії та які витребовувались під час проведення перевірки, тобто позовні вимоги є обґрунтованими.
Не погоджуючись з даним судовим рішенням відповідач подав апеляційну скаргу, в якій,посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволені адміністративного позову відмовити у повному обсязі. 
Свої доводи обґрунтовує тим, що ліцензіат під час проведення перевірки не підтвердив документально, що керівники та члени проектних груп, на час прийняття рішення органом ліцензування про надання ліцензій на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти, працювали в Приватному закладі вищої освіти «Кам`янець-Подільський податковий інститут» за основним місцем роботи кваліфікацію відповідно до спеціальності, тобто наведене свідчить про виявлення недостовірних даних, що були подані навчальним закладом на час прийняття рішення органом ліцензування про надання ліцензій на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти.
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу, в якому він просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін та зазначає про безпідставність доводів, викладених в апеляційній скарзі.
Згідно п. 2 ч. 1 ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження.
Відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Так, судом першої інстанції установлено і підтверджується матеріалами справи, що 07.09.2020 Міністерством освіти і науки України видано оскаржуваний Наказ №218-л «Про результати позапланової перевірки Приватного закладу вищої освіти «Кам`янець-Подільський податковий інститут», згідно якого:
- анульовано ліцензії Приватного закладу вищої освіти «Кам`янець-Подільський податковий інститут» (ідентифікаційний код юридичної особи - 41757627) на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти для підготовки здобувачів освіти на першому (бакалаврському) рівні вищої освіти зі спеціальностей: 071 Облік і оподаткування галузі знань 07 Управління та адміністрування з ліцензованим обсягом 200 осіб (з урахуванням строків навчання) (наказ МОН від 21.11.2018 № 2028-л «Про ліцензування освітньої діяльності»), 072 Фінанси, банківська справа та страхування галузі знань 07 Управління та адміністрування з ліцензованим обсягом 200 осіб (з урахуванням строків навчання) (наказ МОН від 21.11.2018 № 2028-л «Про ліцензування освітньої діяльності»), 081 Право галузі знань 08 Право з ліцензованим обсягом 200 осіб (з урахуванням строків навчання) (наказ МОН від 21.11.2018 № 2028-л «Про ліцензування освітньої діяльності»), та на провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти для підготовки здобувачів освіти на другому (магістерському) рівні вищої освіти зі спеціальностей: 072 Фінанси, банківська справа та страхування галузі знань 07 Управління та адміністрування з ліцензованим обсягом 30 осіб (з урахуванням строків навчання) (наказ МОН від 09.01.2020 № 5-л «Про ліцензування освітньої діяльності»), 081 Право галузі знань 08 Право з ліцензованим обсягом 30 осіб (з урахуванням строків навчання) (наказ МОН від 09.01.2020 № 5-л «Про ліцензування освітньої діяльності»).
Підставою для винесення вищезазначеного наказу слугувало те, що ректором ОСОБА_1 до перевірки не було надано документів, копії яких подавались до органу ліцензування на отримання ліцензії та які підтверджують достовірність даних, що зазначались здобувачем ліцензії у документах ліцензійних справ.
Не погоджуючись із даним висновком, позивач звернувся з даним позовом до суду.
Задовольняючі позов, суд першої інстанції виходив з наступного.
Питання щодо ліцензування освітньої діяльності врегульовано ст.24 Закону України «Про вищу освіту» від 01.07.2014№ 1556-VII (далі - Закон № 1556-VII).
Частина 4 вказаної статті містить вичерпний перелік підстав для прийняття рішення про анулювання ліцензії, а саме:
1) заява закладу вищої освіти про анулювання власної ліцензії;
2) наявність у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомостей про державну реєстрацію припинення юридичної особи;
3) акт про невиконання розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов провадження освітньої діяльності у сфері вищої освіти;
4) акт про повторне порушення закладом вищої освіти ліцензійних умов. Повторним порушенням закладом вищої освіти ліцензійних умов вважається вчинення протягом двох років з дня видання центральним органом виконавчої влади у сфері освіти і науки розпорядження про усунення порушень ліцензійних умов нового порушення хоча б однієї з вимог ліцензійних умов, щодо якої видавалося таке розпорядження;
5) акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих закладом вищої освіти разом із заявою про отримання ліцензії;
6) акт про відмову закладу вищої освіти у проведенні органом ліцензування перевірки;
7) несплата за видачу ліцензії;
8) відсутність провадження освітньої діяльності ліцензіатом на певному рівні вищої освіти або за певною освітньою програмою, що передбачає присвоєння професійної кваліфікації з професій, для яких запроваджено додаткове регулювання, протягом 365 днів.
Зі змісту оскаржуваного наказу вбачається, що відповідач керувався ч.7 ст.7 Закону України «Про основні засади державного нагляду (контролю) у сфері господарської діяльності, абз.1 п.7 ч.12 ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» і п.5 ч.4 ст.24 Закону України «Про вищу освіту», якою визначено, що на підставі акта, складеного за результатами здійснення заходу, в ході якого виявлено порушення вимог законодавства, орган державного нагляду (контролю) за наявності підстав для повного або часткового зупинення виробництва (виготовлення), реалізації продукції, виконання робіт, надання послуг звертається у порядку та строки, встановлені законом, з відповідним позовом до адміністративного суду. У разі необхідності вжиття інших заходів реагування орган державного нагляду (контролю) протягом п`яти робочих днів з дня завершення здійснення заходу державного нагляду (контролю) складає припис, розпорядження, інший розпорядчий документ щодо усунення порушень, виявлених під час здійснення заходу.
Тобто, як правильно висновується суд першої інстанції, вказана норма не регулює питання анулювання ліцензії, отже посилання на неї в оскаржуваному наказі є помилковим.
В свою чергу, відповідно абз.1 п.7 ч.12 ст.16 Закону України «Про ліцензування видів господарської діяльності» визначено, що підставою для прийняття органом ліцензування рішення про анулювання ліцензії повністю або частково є акт про виявлення недостовірності даних у документах, поданих суб`єктом господарювання разом із заявою про отримання ліцензії.
Аналогічна нормаміститься в п.5 ч.4 ст.24 Закону № 1556-VII.
Як зазначено в спірному наказі, ліцензія позивача анульована на підставі акту про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих закладом вищої освіти разом із заявою про отримання ліцензії, від 04.09.2020 №10.3-12-35.
В свою чергу, в цьому акті висновок відповідача про незабезпечення зберігання позивачем документів на підтвердження достовірності даних, що зазначались в документах, поданих до органу ліцензування, ґрунтується на тому, що стосовно певних науково-педагогічних працівників не були надані до перевірки документи, які натомість в копіях подавались до отримання ліцензії.   
Проте, під час розгляду справи судом першої інстанції були витребувані і досліджені  документи стосовно усіх науково-педагогічних працівників, зазначених в акті, і зроблено висновок про їх відповідність документам, які були надані до отримання ліцензії та які витребовувались під час проведення перевірки.
Копії цих документів долучені до матеріалів справи і містяться в 10 томах.
Колегія суддів, також проаналізувавши наявні в матеріалах справи документи,  погоджується з висновком суду першої інстанції про їх відповідність документам, які були надані до отримання ліцензії та які витребовувались під час проведення перевірки.
При цьому, колегія суддів звертає увагу, що підставою для анулювання ліцензії слугував акт про виявлення недостовірних відомостей у документах, поданих закладом вищої освіти разом із заявою про отримання ліцензії, проте даних, які саме недостовірні відомості було виявлено, оскаржуваний наказ не містить.
З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції повністю з`ясував обставини, що мають значення для  справи, і ухвалив рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права,  викладені в апеляційній  скарзі міркування та твердження правильності висновків судуне спростовують, отже підстави для скасування судового рішення відсутні.
Згідно зі ст. 242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідності до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Міністерства освіти і науки України- залишити без задоволення.
Рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 19 травня 2022 року -залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до Верховного Суду.

Головуючий-суддя:                                                                                Л.В. Губська

Судді:                                                                                                    О.В. Карпушова

                                                                                                              А.Г.Степанюк