ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6608/22 Справа № 210/7570/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Сільченко В. Є. Суддя у 2-й інстанції - Остапенко В. О.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
02 листопада 2022 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 210/7570/21
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого – судді Остапенко В.О.,
суддів Бондар Я.М., Зубакової В.П.,
сторони:
позивач Агаповас Довідас Віто
відповідач ОСОБА_1 

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження, у порядку ч.13 ст. 7, ч.1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 , на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2022 року, яке ухвалено суддею Сільченко В.Є. у м. Кривому Розі Дніпропетровської області, відомості щодо дати складання повного судового рішення в матеріалах справи відсутні, 
УСТАНОВИВ:
В грудні 2021 року ОСОБА_3 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
В обґрунтування позову позивачем зазначено, що 05.07.2021 року приблизно о 3-50 год. по проїзній частині дороги  пр. Металургів з боку вул. Соборності в напрямку вул. В. Матусевича в м. Кривому Розі Дніпропетровської області рухався автомобіль марки «Toyota Prius», держаний реєстраційний номер НОМЕР_1 на синьому фоні під керуванням відповідача, який виїхав на регульоване світлофором перехрестя вул. В. Бизова та пр. Металургів на червоний сигнал світлофору.
В цей час по проїзній частині вул. Бизова зі сторони вул. Мистецька в напрямку вул. Святогеоргіївська рухався автомобіль марки «Mazda 3», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який виїжджав на вище зазначене перехрестя на зелений сигнал світлофору.
В ході подальшого руху зазначених транспортних засобів сталося їх зіткнення, внаслідок чого автомобіль марки «Toyota Prius», після зіткнення, виїхав на смугу призначену для руху в зустрічному напрямку та допустив наїзд на автомобіль марки «Audi А3», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням Позивача, який стояв на червоний сигнал світлофору.
Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження.
Вищевказані обставини стали підставою для реєстрації в Єдиному реєстрі досудових розслідувань за № 12021041230000668 від 05.07.2021 року за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 286 КК України. В ході проведення слідчих дії по вищевказаному провадженню була призначена та проведена інженерно-транспортна експертиза. 
В наслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіль марки «Аudi А3», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 , який належить позивачу, зазнав механічних пошкоджень. Позивачу було завдано матеріальних збитків на суму 117 451 грн, що підтверджується проведеним експертним транспортно-товарознавчим дослідженням та незалежною оцінкою визначення вартості матеріального збитку судовим експертом ОСОБА_5 .
Про настання страхового випадку було повідомлено Моторно (транспортне) страхове бюро України та Акціонерна страхова компанія «Омега».
13.12.2021 року Акціонерною страховою компанією «Омега» на банківський рахунок позивача було перераховано грошові кошти у розмірі 76 316,93 грн.
На сьогоднішній день невідшкодованими залишилися 41 134,91 грн.
Крім того, позивачем по справі, у зв`язку з ДТП, були перенесені моральні страждання у зв`язку з протиправною поведінкою відповідача. Внаслідок пошкодження автомобіля було порушено нормальні життєві зв`язки позивача через неможливість продовження активного громадського життя що не могло не вплинути на психологічне становище позивача та призвело до систематичних хвилювань та занепокоєнь. 
У зв`язку з викладеним, позивач просив суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 41 134,91 грн., моральну шкоду заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 20 000 грн. та судові витрати в розмірі 14 908 грн. 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2022 року позов задоволено частково.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 41 134,91 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 в рахунок відшкодування моральної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 20 000 грн. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 сплачений судовий збір в розмірі 908 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 судові витрати пов`язані з проведенням експертизи в розмірі 4 000 грн.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 витрати на правничу допомогу в розмірі 6 000 грн. 
В іншій частині в задоволенні позовних вимог відмовлено. 
В апеляційній скарзі представник відповідача ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по справі про відмову в задоволенні позовних вимог, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 є неналежним відвідачем по справі, оскільки позовні вимоги мають бути пред`явлені до Акціонерної страхової компанії «Омега», так як недоплачений позивачу розмір матеріального збитку, завданий в результаті ДТП, покривається лімітом страхового відшкодування. 
Відзив на апеляційну скаргу не подано. 
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог, доводів та апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, відповідач ОСОБА_1 05 липня 2021 року о 03 годині 50 хвилин, в Металургійному районі м. Кривого Рогу Дніпропетровської області на регульованому перехресті вул. Віталія Матусевича та пр. Металургів, керуючи службовим автомобілем марки Toyota Prius, державний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), рухався зі швидкістю 99 км/год., виїхав на регульоване перехрестя на забороняючий червоний сигнал світлофора та допустив зіткнення з автомобілем марки Mаzda 3, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_4 , який на перехресті рухався на зелений сигнал світлофора. Після зіткнення автомобіль марки Toyota Prius, продовжуючи рух в некерованому стані, допустив зіткнення з автомобілем марки Audi А3, державний номерний знак НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження, чим завдано матеріальні збитки. 
05.07.2021 року до ЄРДР внесені відомості на ч. 1 ст. 286 КК України.
Постановою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 11.01.2022 року по справі № 210/7453/21, яка набрала чинності, ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами на строк шість місяців.
Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілю, який належить позивачу ОСОБА_3 , було завдано технічні пошкодження, сума завданої позивачу ОСОБА_3 матеріальної шкоди, відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д13/10/21 від 29 жовтня 2021 року, складеного судовим експертом Чивчишем О.П., становить 117 451,84 грн. (а.с.10-15).
На момент дорожньо-транспортної події цивільно-правова відповідальність, пов`язана з експлуатацією автомобіля марки «Toyota Prius», державний номерний знак НОМЕР_1 (на синьому фоні), була застрахована в АСК «Омега».
На виконання своїх зобов`язань за полісом АСК «Омега» позивачем ОСОБА_3 13.12.2021 року було отримано на особистий рахунок страхове відшкодування в сумі 76 316,93 грн. (а.с.33). 
Таким чином, страховою компанією не було відшкодовано позивачу ОСОБА_3 у повному обсязі матеріальну шкоду, завдану з вини відповідача, та її залишок складає 41 134,91 грн. (117 451,84 грн. (сума завданої позивачу ОСОБА_6 матеріальної шкоди, відповідно висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д13/10/21 від 29 жовтня 2021 року) – 76 316,93 грн. (відшкодовання страхової компанії).
Звертаючись до суду з позовом до відповідача про відшкодування збитків, завданих внаслідок ДТП та про відшкодування моральної шкоди, позивач посилався на те, що за рахунок відповідача на користь позивача підлягає відшкодуванню різниця між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування, оскільки право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним. При цьому позивач посилався на те, що у зв`язку з ДТП, ним були перенесені моральні страждання.
Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди в розмірі 41 134,91 грн., суд першої інстанції виходив з того, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням). Ухвалюючи рішення про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди в розмірі 20 000 грн., суд першої інстанції виходив з доведеності позивачем спричинення йому моральних страждань внаслідок ДТП, яка сталась з вини відповідача. 
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди, однак не може погодитись з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди, з огляду на наступне. 
Положення цивільного законодавства свідчить про зобов`язання учасників цивільних правовідносин діяти в межах закону, не порушуючи права інших осіб у спосіб передбачений законом, добросовісно здійснюючи свої права та обов`язки.
Стаття 1166 ЦК України передбачає, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
За змістом вказаної норми, за загальним правилом: по-перше, в повному обсязі; по-друге, особою, яка безпосередньо її завдала, шкода підлягає відшкодуванню.
Проте із вказаних правил є винятки, передбачені законом. Одним з таких винятків є страхування особою цивільно-правової відповідальності.
Відносини страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено як засади, так і процедури отримання потерпілими особами за наслідками ДТП, відшкодування заподіяної шкоди.
Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика (страховика) не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика.
В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Покладання обов`язку з відшкодування шкоди в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності.
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 09 листопада 2021 року у справі № 147/66/17, провадження № 14-95цс20.
Слід також зазначити, що відповідно до статті 12 ЦК України особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Нездійснення особою своїх цивільних прав не є підставою для їх припинення, крім випадків, встановлених законом. Відтак зазначена норма визначає, що саме законом встановлюється випадки, коли право особи припиняється внаслідок його нездійснення.
Зміст суб`єктивного цивільного права становлять такі юридичні правомочності, як реалізація особою права на дії; можливість вимагати певної поведінки від інших; можливість захисту порушеного права в юрисдикційному порядку (зокрема, у досудовому та судовому порядку).
Під здійсненням цивільного права слід розуміти реалізацію тих можливостей, які становлять зміст суб`єктивного цивільного права. Здійснення цивільного права відбувається шляхом вчинення фактичних та юридичних дій, що свідчить по свободу поведінки учасників цивільних правовідносин при реалізації своїх прав та обов`язків на власний розсуд.
Внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди виникають цивільні права й обов`язки, пов`язані з її відшкодуванням. Зокрема, потерпілий набуває право отримати відшкодування шкоди, а обов`язок виплатити відповідне відшкодування за Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» виникає у страховика особи, яка застрахувала цивільну відповідальність (у визначених зазначеним Законом випадках – Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі – МТСБУ)) та в особи, яка застрахувала цивільну відповідальність, якщо розмір завданої нею шкоди перевищує розмір страхового відшкодування, зокрема на суму франшизи, чи якщо страховик (МТСБУ) за вказаним Законом не має обов`язку здійснити страхове відшкодування (регламентну виплату). Тобто внаслідок заподіяння під час ДТП шкоди (настання страхового випадку) винуватець ДТП не звільняється від обов`язку відшкодувати завдану шкоду, але цей обов`язок розподіляється між ним і страховиком (МТСБУ).
Разом з тим, принцип повного відшкодування шкоди, закріплений у статті 1166 ЦК України, реалізується у відносинах страхування через застосування положень статті 1194 цього Кодексу. Вказана норма передбачає, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди за загальним правилом зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Отже, частка відповідальності особи, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, становить різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Подібні висновки викладено у постанові Великої Палати Верховного Суду
від 14 грудня 2021 року у справі 147/66/17, провадження № 14-95цс20.
Встановлено, що на час ДТП цивільно-правова відповідальність водія автомобіля марки «Toyota Prius», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 (на синьому фоні), яким керував ОСОБА_1 , була застрахована у АСК «Омега», ліміт страхового відшкодування за шкоду завдану майну – 100 000 грн, франшиза – 0 грн.
Отже, частка відповідальності ОСОБА_1 становить різницю між фактичним розміром шкоди і лімітом страхового відшкодування – 100 000 грн.
Вирішуючи питання про відшкодування потерпілій особі різниці між фактичним розміром шкоди, завданої його автомобілю у ДТП, і страховою виплатою, яка підлягала виплаті потерпілому, колегія суддів виходить з наступного.
Відповідно до висновку експертного автотоварознавчого дослідження № Д13/10/21 від 29 жовтня 2021 року, складеного судовим експертом Чивчишем О.П., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки Audi А3, державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 507 191,34 грн., в той час як ринкова вартість вказаного автомобіля на день ДТП становить 117 451,84 грн., отже відновлювальний ремонт автомобіля марки Audi А3, державний номерний знак НОМЕР_3 , перевищує його ринкову вартість та є економічно недоцільним.
Вказаним вище висновком судового експерта також встановлено, що розмір утилізаційної вартості автомобіля марки Audi А3, державний номерний знак НОМЕР_3 , становить 21 257,08 грн., тобто встановлено вартість автомобіля після ДТП. 
Згідно зі статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування
цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до ДТП. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після ДТП, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця ДТП.
Порядок відшкодування шкоди, пов`язаної з фізичним знищенням транспортного засобу, регламентовано статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», який згідно зі статтею 8 ЦК України (аналогія закону) може застосовуватись не лише страховиком, а й іншими особами, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, та відповідають за завдану шкоду.
Подібний висновок викладено у постанові Верховного Суду від 25 листопада 2021 року у справі № 204/5314/18 , провадження № 61-17280св20, постанові від 02 грудня 2021 року у справі № 753/17190/18, провадження № 61-4879св21.
Враховуючи вище викладене, колегія суддів вважає помилковим висновок суду першої інстанції про те, що відповідач, як особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди, зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням) з тих підстав, що норми ч.1 ст. 1194 ЦК України не можуть застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки в даному випадку порядок відшкодування завданої позивачу шкоди повинен відбуватися у порядку, визначеному статтею 30 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За таких обставин, колегія суддів приходить до висновку про безпідставність вимог позивача ОСОБА_3 до відповідача ОСОБА_1 про відшкодування збитків, завданих ДТП, в розмірі 41 134,91 грн. та витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 4 000 грн., оскільки цивільно-правова відповідальність власника наземного транспортного засобу – відповідача по справі, на час ДТП була застрахована у АСК «Омега», а розмір завданої позивачу шкоди, яка складається з різниці між ринковою вартістю належного позивачу автомобіля на день ДТП (117 451,84 грн.) та утилізаційної вартості автомобіля (21 257,08 грн.) не перевищує ліміт відповідальності страховика, який визначений в розмірі 100 000 грн. (а.с.108), та тільки у разі недостатності ліміту відшкодування страхового відшкодування позивач набуває право на звернення з позовом про відшкодування завданої матеріальної шкоди до особи, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги відповідача в цій частині заслуговують на увагу.
Такий висновок колегії суддів узгоджується з висновками, викладеними в постанові Верховного суду від 14 квітня 2022 року у справі № 205/7747/18, провадження № 61-8812св21.
При цьому колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що позивач по справі ОСОБА_3 не позбавлений права звернутися до суду з позовом про відшкодування матеріальної шкоди, завданої ДТП до належного відповідача.
Вирішуючи питання про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивачів моральної шкоди в розмірів 20 000 грн., колегія суддів виходить з наступного.
Звертаючись до суду з позовом про відшкодування моральної шкоди, позивач зазначав, що незаконними діями відповідача йому завдано моральних страждань, а тому просив суд стягнути на його користь з відповідача моральному шкоду, яку він оцінив у 20 000 грн.
Моральна шкода - це втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до частини першої, другої статті 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (Stankov v. Bulgaria, № 68490/01, § 62, 12 липня 2007 року).
У пункті 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що суд має врахувати характер та обсяг заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, ступінь вини відповідача у кожному конкретному випадку, а також інші обставини, зокрема, характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданих травм, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.
Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині розміру моральної шкоди, позивач посилався на те, що внаслідок пошкодження транспортного засобу він не міг ним користуватися, відчував стрес а також був вимушені змінити життєві стосунки.
Враховуючи події дорожньо-траспортної пригоди, які змінили нормальний, звичний для ОСОБА_3 спосіб життя, душевний стан, порушили адаптивне життєве функціонування, призвели до особистих змін та порушився звичний ритм його життя, ступінь вини відповідача та зважаючи на вимоги  розумності та  справедливості колегія суддів вважає обґрунтованим висновок суду першої інстанції про стягнення з відповідача на користь позивача моральної шкоди у розмірі 20 000 грн. 
За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, а рішення суду першої інстанції скасувати в частині задоволення позовних вимог позивача про стягнення з відповідача на користь позивача матеріальної шкоди заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 41 134,91 грн., судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи в розмірі 4 000 грн. та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.
В іншій частині рішення суду має бути залишено без змін. 
Керуючись ст.ст.367, 374, 376, 381-383 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє від імені та в інтересах відповідача ОСОБА_1 , задовольнити частково. 
Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 29 липня 2022 року скасувати в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Агаповаса Довідоса Віто в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної у наслідок дорожньо-транспортної пригоди 41 134,91 грн. та 4 000 грн. судових витрат, пов`язаних з проведенням експертизи, та ухвалити в цій частині нове рішення про відмову в задоволенні вказаних позовних вимог.
В іншій частині рішення суду залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повне рішення суду складено 02 листопада 2022 року. 

Головуючий:

Судді: