ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року	Львів	Справа № 300/1752/22 пров. № А/857/8907/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді -                                       Кушнерика М.П.
суддів -                                                            Курильця А.Р., Мікули О.І.

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року, прийняте суддею Могила А.Б. в м.Івано-Франківськ, у порядку письмового провадження  у справі № 300/1752/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області про визнання протиправними дій, зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                       ВСТАНОВИВ:

в квітні 2022 року, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо відмови в проведенні перерахунку та виплати пенсії; зобов`язати відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 року у розмірі 80%, з урахуванням проведених платежів; зобов`язати пенсійний орган з 01.12.2019 року здійснити перерахунок та виплату пенсії, на підставі довідки Державної установи «Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області» від 01.12.2021 № 1923, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення; стягнути за рахунок бюджетних асигнувань пенсійного органу витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 3000,0 грн. та судовий збір в сумі 992,40 грн.
Позовні вимоги мотивує, що згідно постанови Верховного Суду від 24.04.2018 у справі № 686/12623/17 призначення та перерахунок пенсії є різними за змістом та механізмом процедурами їх проведення, а внесені зміни до ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" не стосуються перерахунку вже призначеної пенсії. Таким чином, відповідачем протиправно зменшено основний розмір його пенсії з 80% до 70% відповідного грошового забезпечення під час її перерахунку.
Згідно ухвали Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 20.04.2022 роз`єднано у самостійні провадження позовні вимоги позивача до Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області. Позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті пенсії; зобов`язання здійснити перерахунок та виплату пенсії з 01.01.2018 у розмірі 80%, з урахуванням проведених платежів, ухвалено розглядати в межах провадження адміністративної справи № 300/1752/22. Виділено в самостійне провадження позовні вимоги про визнання протиправними дій щодо відмови в проведенні перерахунку та виплаті пенсії; зобов`язання здійснити з 01.12.2019 перерахунок та виплату пенсії на підставі довідки виданої Державною установою "Територіальне медичне об`єднання МВС України по Івано-Франківській області" від 01.12.2021 № 1923, з урахуванням всіх складових грошового забезпечення.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року позов задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області щодо зменшення відсоткового значення розміру пенсії ОСОБА_1 з 80% до 70% сум грошового забезпечення в період з 01.01.2018 до 01.12.2019.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області провести з 01.01.2018 до 01.12.2019 перерахунок пенсії позивача відповідно до статті 63 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб", виходячи з відсоткового значення розміру пенсії 80% сум грошового забезпечення, та здійснити виплату з урахуванням виплачених сум.
В задоволенні решти позову відмовлено.
Стягнуто за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області на користь позивача сплачений судовий збір у розмірі 500,0 грн. та 1 000,0 грн. витрат на правничу (правову) допомогу.
Головне управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права та неповного з`ясування обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що в редакції Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", від 01.01.1996 максимальний розмір пенсії для колишніх військовослужбовців не повинен перевищувати 85% відповідних сум грошового забезпечення. Згідно змін, внесених Законом України "Про внесення змін до Закону України "Про пенсійне забезпечення військовослужбовців та осіб начальницького та рядового складу ОВС" від 04.07.2002, який набрав чинності з дня введення в дію Закону України "Про Державний бюджет на 2003 рік", тобто з 01.01.2003 максимальний розмір пенсії змінено на 90%. Позивачу призначена та виплачується пенсія за вислугу років (29 років) з 01.01.2013 відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб". В редакції цього Закону від 01.01.2011 максимальний розмір пенсії становив 80% сум грошового забезпечення. З 19.04.2014 діє редакція ч.2 ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", яка визначає граничний розмір пенсії за вислугу років 70% сум грошового забезпечення. 
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарга та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Згідно ч.1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Рішення суду в частині відмови в позові та в частині стягнення судових витрат не оскаржено.
Відповідно до роз`яснень, які наведені в п.13.1 постанови Пленуму ВАС України № 7 від 20.05.2013р. «Про судове рішення в адміністративній справі», у разі часткового оскарження судового рішення суд апеляційної інстанції в описовій частині свого рішення повинен зазначити, в якій частині рішення суду першої інстанції не оскаржується, і при цьому не має права робити правові висновки щодо неоскарженої частини судового рішення.
Рішення суду першої інстанції в частині, що не оскаржена особою, яка подала апеляційну скаргу, не може бути скасовано або змінено апеляційним судом (п.13.2 цієї постанови).
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції не оскаржується в частині відмовлених позовних вимог, тому в цій частині судове рішення не переглядається судом апеляційної інстанції.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 , як пенсіонер органів внутрішніх справ з 01.01.2013, отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" (а.с.20).
При цьому пенсія позивача обраховувалася виходячи з вислуги 29 років із розрахунку 80% грошового забезпечення, що підтверджується протоколом відповідача за пенсійною справою від 01.01.2013 (а.с.20).
Згідно з протоколом Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області від 01.01.2018 основний розмір пенсії позивача становив вже 70% грошового забезпечення (а.с.21).
Вказаний розмір пенсії позивача отримано внаслідок її перерахунку на підставі довідки Ліквідаційної комісії УМВС України в Івано-Франківській області № 2866/8-18 від 22.03.2018, наданої на виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 № 103 (а.с.59).
На звернення позивача щодо проведення перерахунку пенсії, відповідач листом від 12.03.2022 № 868/Я-0900-22 повідомив позивача про відсутність законних підстав та відповідних повноважень для проведення такого перерахунку його пенсії (а.с.17 - 19).
Позивач, не погодившись зі зменшенням відсоткового значення основного розміру пенсії внаслідок проведеного перерахунку його пенсії відповідачем, звернувся до суду з позовом.
Апеляційний суд погоджується з судом першої інстанції, що при перерахунку пенсії позивача з 01.01.2018 (саме з цієї дати позивач вважає своє право на перерахунок пенсії порушеним) відповідно до ст.63 Закону № 2262-ХІІ на підставі Постанови № 103 відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч.2 ст.13 Закону № 2262-ХІІ, яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення, натомість відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним, виходячи з наступних підстав.
Згідно статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачений Конституцією та законами України.
Що стосується зменшення розміру пенсії у відсотковому відношенні до грошового забезпечення з 80 відсотка до 70 відсотків, апеляційний суд зазначає наступне.
Відповідно до вимог п."а" ч.1 ст.13 Закону № 2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або через хворобу - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних сум грошового забезпечення.
Частиною 2 вказаної статті Закону № 2262-ХІІ (в редакції на час призначення позивачу пенсії) встановлено, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 80% відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені в установленому порядку до категорії 1, - 100%, до категорії 2, - 95%.
Законом України "Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні" від 27.03.2014 №1166-VII, який набрав чинності 19.04.2014, внесено зміни у частину 2 статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", згідно яких цифрове значення "80" замінено цифрами "70" (максимальний розмір пенсії).
Таким чином, з 19.04.2014 положення ч.2 ст.13 Закону №2262-ХІІ щодо визначення граничного розміру пенсії за вислугу років 80% відповідних сум грошового забезпечення втратили чинність у зв`язку з внесенням змін до редакції цієї статті Законом №1166-VII, замінивши такий граничний розмір на 70%.
Так, на момент виникнення спірних правовідносин вказана вище стаття передбачала, що максимальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 70 % відповідних сум грошового забезпечення.
Разом з тим, апеляційний суд вважає, що застосування 70 відсоткового показника до перерахунку пенсії позивача є протиправним,  оскільки такий застосовується під час призначення нових пенсій, а не перерахунку раніше призначених,
Стаття 13 Закону № 2262-ХІІ регулює порядок призначення пенсій, а стаття 63 визначає підстави, умови і порядок їх перерахунку, про що правильно вказав суд першої інстанції.
Крім того, законодавчо діє принцип незворотності нормативно-правових актів у часі в силу прямих приписів ст. 58 Конституції України.
Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 04 лютого 2019 року, у справі  № 240/5401/18, яке залишено без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16 жовтня 2019 року.
Отже, для перерахунку пенсії позивача відповідно до ст.63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служб, та деяких інших осіб» відсутні підстави для застосування механізму нового обчислення пенсії із застосуванням норм ч. 2 ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», яка застосовується саме при призначенні пенсії. Тому, при перерахунку пенсії змінною величиною є лише розмір грошового забезпечення однак, відсоткове значення розміру основної пенсії, яке обчислювалося при її призначенні відповідно до наявної у позивача вислуги років, є незмінним.
Згідно висновків, викладених у рішенні Верховного Суду у зразковій справі № 240/5401/18 (адміністративне провадження Пз/9901/58/18) від 04.02.2019, залишеним без змін постановою Великої Палати Верховного Суду від 16.10.2019, внесені Законом № 3668-VІ та Законом № 1166-VII зміни до ст.13 Закону № 2262-ХІІ щодо розміру пенсії у відсотках стосуються порядку призначення пенсії за вислугу років військовослужбовцям та особам, які мають право на пенсію за цим Законом у разі реалізації ними права на пенсійне забезпечення, а не перерахунку вже призначеної пенсії. Нормами, які визначають механізм здійснення перерахунку пенсії за вислугу років є норми статті 63 Закону № 2262-ХІІ, яка змін у зв`язку з прийняттям Закону № 3668-VІ та Закону № 1166-VII не зазнала.
Колегія суддів погоджується з судом першої інстанції, що вказаний вище сформований висновок про право позивача на перерахунок, обчислення і виплату пенсії за вислугу років у розмірі 80% відповідних сум грошового забезпечення стосується саме грошового забезпечення, яке визначено у попередній довідці за показниками станом на січень 2016 року, оформленої у відношенні до позивача в березні 2018 року, у відповідності до положень Постанови № 103 і Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» (далі - Порядок № 45), які були чинними в період з 01.01.2018 по 05.03.2019 та по 19.11.2019.
Складові грошового забезпечення позивача у такій довідці (посадовий оклад, оклад за спеціальним званням, надбавка за стаж служби, премія) визначені уповноваженим органом на підставі введеної в дію із 02.12.2015 постанови Кабінету Міністрів України від 11.11.2015 за № 988 "Про грошове забезпечення поліцейських Національної поліції".
Постановою № 988 з 11.11.2015 значно підвищено тарифну сітку розрядів і коефіцієнтів посадових окладів та додаткових видів грошового забезпечення (їх відсоткове значення) поліцейських, чого не мало місце при призначенні позивачу пенсії у 2013 році, та якому із старого складу відповідного забезпечення пенсію обчислено в розмірі 80% суми його грошового забезпечення.
Надалі спірні правовідносини додатково врегульовані правовими висновками, сформованими Верховним Судом у рішенні від 17.12.2019 і Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 24.06.2020 в зразковій справі №160/8324/19 (адміністративне провадження Пз/9901/20/19), де суд з 05.03.2019 відновив право колишнього військовослужбовця на включення до складу грошового забезпечення, із якого обчислюється пенсія, щомісячних додаткових видів грошового забезпечення і премії.
В той же час, рішенням Окружного адміністративного суду міста Києва № 826/12704/18 від 14.05.2019 (часткове рішення), залишеним без змін постановою від 19.11.2019 Шостого апеляційного адміністративного суду, визнано протиправним та скасовано пункт 3 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції).
Отже, пункт 3 Постанови № 103, який стосується перерахунку пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції), втратив чинність з 19.11.2019.
Надалі постановою Шостого апеляційного адміністративного суду № 826/6453/18 від 29.01.2020 визнано протиправним та скасовано пункт 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб", яким вносилися зміни у Порядок № 45 (зокрема, у пункти 1, 2, 3, 5 та додаток 2, а також доповнено цей Порядок додатком 3).
Поряд з цим, постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 19.01.2021 у справі № 640/6077/19 визнано протиправною та нечинною постанову Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 за № 103 "Про перерахунок пенсій особам звільнених з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" у частині пункту 5, яким передбачалося, що перерахунок пенсій особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) відповідно до пункту 3 цієї постанови проводиться на підставі довідок про розміри грошового забезпечення, поданих Міністерством внутрішніх справ органам Пенсійного фонду України до набрання чинності цією постанови, або довідок, додатково оформлених та поданих відповідно до Порядку №45.
Таким чином, що з 19.11.2019, з дня набрання законної сили судовим рішенням у справі № 826/12704/18, пункт 3 Постанови № 103 втратив чинність, а інші нормативні акти, які б надалі обмежували склад та розмір грошового забезпечення осіб начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ (міліції) для обчислення та перерахунку пенсії, відсутні.
Відтак, пенсійний орган при перерахунку пенсії позивачу протиправно зменшив відсоткове відношення розміру пенсії до грошового забезпечення з 80 % до 70 % за період з 01.01.2018 до 01.12.2019.
Щодо твердження апелянта про залишення без розгляду вимоги про перерахунок пенсії з 01.01.2018 року у зв`язку з пропуском позивачем строку звернення до суду, які викладені в клопотанні, яке надійшло до суду апеляційної інстанції 12 липня 2022, то колегія суддів зазначає наступне.
Ст. 51 Закону № 2262 передбачено, що перерахунок пенсій, призначених особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей, провадиться з першого числа місяця, що йде за місяцем, в якому настали обставини, що тягнуть за собою зміну розміру пенсії. Якщо при цьому пенсіонер набув права на підвищення пенсії, різницю в пенсії за минулий час може бути виплачено йому не більш як за 12 місяців.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
У ході розгляду справи судом встановлено, що неправильний перерахунок розміру пенсії позивачу проведений з 01.01.2018 року саме з вини державних органів, на яких покладено обов`язок щодо перерахунку та виплати пенсії позивачу. Тому право позивача на перерахунку пенсії із застосуванням 80 % розміру грошового забезпечення з 01.01.2018 року не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог ст. 51 Закону № 2262.
Інші доводи апеляційної скарги фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою апелянта з висновками суду першої інстанцій по їх оцінці, тому не можуть бути прийняті апеляційною інстанцією.
В п.41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, видно, що обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Згідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи. Судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, визначеному цим Кодексом.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Керуючись ст.ст. 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Івано-Франківській області - залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 19 травня 2022 року у справі № 300/1752/22, - без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула