ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5281/22 Справа № 215/10/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Коноваленко М. І. Суддя у 2-й інстанції - Бондар  Я. М.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 листопада 2022 року                                                        м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді Бондар Я.М.
суддів Зубакової В.П., Остапенко В.О
секретар судового засідання Гладиш К.С.
сторони:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК»
відповідач -  ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, без фіксації судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу, без участі учасників справи, в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року, ухваленого суддею Коноваленком М.І у місті Кривому Розі Дніпропетровської області, повний текст судового рішення складено 24 травня 2022 року, -

ВСТАНОВИВ:

У січні 2022 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі - АТ КБ «ПРИВАТБАНК»), звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця.
В обґрунтування позову зазначено, що 12.10.2005 року між Закритим акціонерним товариством комерційний банк «Приват Банк» та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № КRТ0АК00030010, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 46 108,00 грн. зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 21.00% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.10.2010 р. 
ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_2 помер. 
На дату смерті заборгованість за кредитом укладеним ОСОБА_2 становила 15190,13 грн. 
Зазначив, що ОСОБА_1 є спадкоємицею померлого ОСОБА_2 , оскільки постійно проживала із спадкодавцем на час відкриття спадщини. 
На виконання вимог ч.2 ст.1281 ЦК України 14.09.2020 р. позивачем була направлена претензія кредитора до Шостої криворізької державної нотаріальної контори. 
05.10.2020 Позивачем отримано відповідь нотаріуса, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приват Банк». 
25.05.2021 до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, але відповідач на нього ніяким чином не відреагувала. Станом на дату смерті заборгованість Позичальника перед Банком за кредитним договором № КRТ0АК00030010 від 12.10.2005 р. становить – 15190,13 грн. заборгованість за кредитом. 
Просив стягнути з відповідача загальну суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 15190,13 грн. та понесенні судові витрати.
Рішенням Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року в задоволенні позовних вимог Комерційного банку «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу кредитором спадкодавця відмовлено.
Позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК», будучи незгодним з ухваленим судовим рішенням подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на незаконність судового рішення, ухваленого з порушенням норм матеріального і процеуального права, ставить питання про його скасування та ухвалення нового судового рішення про повне задоволення заявлених Банком позовних вимог та стягнути з відповідача понесені позивачем витрати зі сплати судового збору.
При цьому, скаржник не погоджується з висновком суду першої інстанції про пропущення позивачем строку, встановленого нормами ст.1281 ЦК України. Вказує, що боржник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а останнє користування кредитною карткою відбулось 06.08.2008, тобто вже після його смерті. З претензією кредитора до Шостої криворізької нотаріальної контори позивач звернувся 10.01.2009, тобто в межах строку, встановленого ст.1281 ЦК України
Окремо позивач наголошує на тому, що покладення на позивача в судових справах в подібних правовідносинах тягару доказування складу, вартості, тощо спадкового майна, не є правомірним, оскільки інформація щодо фізичної особи - власника майна, її майновий стан, в тому числі обсяг успадкованого майна, відповідно до Закону України "Про інформацію" є конфеденційною, тобто інформацією з обмеженим доступом, отримання такої інформації можливо лише за відповідним судовим рішенням про задоволення вимог кредитора на підставі якого склад майна та визначення його вартості буде визначено та встановлено на стадії його примусового виконання в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження".
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
18.11.2022 на електронну адресу суду апеляційної інстанцї надійшла заява представника позивача ОСОБА_3 про проведення судового розгляду справи, призначеного на 22 листопада 2022 року на 10.10 годин без участі представника Банку, просить задовольнити апеляційну скаргу.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Судом встановлено, та матеріалами справи підтверджено, що 12 жовтня 2005 року Закрите акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк», правонаступником якого є Акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» уклали договір №КRТ0АК00030010 від 12.10.2005 р., згідно якого останній отримав кредит у розмірі 46102,00 грн. зі сплатою відсотків у розмірі 21% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення 11.10.2010 року (а.с.8-9).
Згідно свідоцтва про смерть серії  НОМЕР_1 , виданого Тернівським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області 14.07.2008 року, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.12).
Згідно розрахунку заборгованості за ОСОБА_2 наявна заборгованість, яка станом на день смерті становила: за кредитним договором складає - 15190,13 грн., яка складається з наступного: 15190,13 грн. - заборгованість за кредитом (а.с.5-7).
14.09.2020 року АТ КБ «ПриватБанк» направлена претензія кредитора до Шостої Криворізької державної нотаріальної контори (а.с.13).
05.10.2020 року позивачем було отримано відповідь, з Шостої Криворізької державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приват Банк» №14/2009 (а.с.15).
25.05.2021 року позивачем був направлений лист-претензія до спадкоємця, ОСОБА_1 , згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, копія листа долучена до матеріалів справи (а.с.16-19).
Відповідно до матеріалів спадкової справи, згідно якої вимоги до спадкового майна ЗАТ КБ «Приват Банк» надійшли 10.01.2009 р. за №23 с/с14/2009 р, претензія кредитора ПАТ КБ «Приват Банк» надійшла до Шостої криворізької державної нотаріальної контори 23.02.2011 р., відповідно до витягів зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори/спадкові справи) інформація відсутня (а.с.51-59).
Згідно витребуваної судом з Шостої криворізької державної нотаріальної контори Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) спадкової справи встановлено, що Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приват Банк» первинно звернулись до нотаріуса з претензією кредитора 10.01.2009 року, тобто на вказану дату, банку було відоме про смерть боржника ОСОБА_2 та отримана відповідь нотаріуса про те, що заведена спадкова справа на підставі претензії банку №14/2009.
АТ КБ «Приват Банк» повторно 24.09.2010 звертався до Шостої криворізької нотаріальної контори з претензією кредитора. 
24.09.2019 повторно отримали відповідь нотаріуса про те, що заведена спадкова справа на підставі претензії банку №423/2009.
Відповідач ОСОБА_1 згідно з витягу зі спадкового реєстру із заявою про прийняття спадщини чи відмови від спадщини до нотаріуса не зверталася.
Суд першої інстанції, відмовляючи Позивачу у задоволенні позовних вимог, виходив з того з їх необгрунтованості та з того, що суду не надано доказів того, що відповідач прийняла спадщину.
Колегія суддів повністю погоджується з такими висновками суду першої інстанції та не погоджується з доводами Позивача викладеними в апеляційній скарзі, з огляду на таке.
Відповідно до положень частини другої статті 1220 ЦК України часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.
За змістом ст.1261 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб ( спадкоємців).
За правилом статті 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Статтями 1268, 1269 ЦК України визначено порядок прийняття спадщини. Спадкування - це перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців) (стаття 1216 ЦК України), є підставою для універсального правонаступництва у цивільних відносинах. У такому разі відбувається зміна суб`єктного складу у певному правовідношенні, тобто цивільні відносини існують безперервно, не припиняючись, у них відбувається лише заміна одного з їх учасників.
Основною метою універсального правонаступництва є збереження стабільності цивільного обороту за допомогою забезпечення заміни третіми особами особи, яка вибула зі складу учасників цивільного обороту.
Нормами статті 1281 ЦК України визначено, що кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.
Так, визначені статтею 1281 ЦК України строки пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців і позовна давність є різними строками. Сплив перших має наслідком позбавлення кредитора права вимоги (припинення його цивільного права), а отже, і неможливість вимагати у суді захисту відповідного права. Натомість, сплив позовної давності не виключає наявність у кредитора права вимоги та є підставою для відмови у позові за умови, якщо про застосування позовної давності у суді заявила одна зі сторін.
Відповідно до положень статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.
Одразу після того, як кредитор дізнався, що його боржник помер, він зобов`язаний звернутись з претензією кредитора до нотаріуса, у якого відкрита спадкова справа. Якщо спадкова справа у жодного нотаріуса на момент звернення не відкрита, кредитор вправі звернутись до будь-якого нотаріуса за місцем відкриття спадщини, тобто до нотаріуса нотаріального округу за останнім місцем проживання померлого. В такому випадку нотаріус відкриває спадщину за заявою кредитора, оскільки Наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5 Про затвердження Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України визначено, що спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви спадкоємця про прийняття спадщини чи про відмову від прийняття спадщини, претензії кредитора та ін.
Відповідно до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.
З урахуванням положення статті 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину.
Оскільки, зі смертю боржника зобов`язання по поверненню кредиту включаються до складу спадщини, то умови кредитного договору щодо строків повернення кредиту чи сплати його частинами не застосовуються, а підлягають застосуванню норми ст.1282 ЦК України щодо обов`язку спадкоємців задовольнити вимоги кредитора у порядку, передбаченому ч.2 ст.1282 ЦК України. Саме на підставі норм статей 1281, 1282 ЦК України кредитор заявив вимоги до спадкоємця.
Встановлені в ст.1281 ЦК України строки - це строки у межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право.
Така правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 12 квітня 2017 року у справі №6-2962цс16.
Так, судом встановлено, що спадкова № с/с 14/2009 була заведена у Шостій Криворізькій державній нотаріальній конторі після отримання від Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк» претензії кредитора (заява надійшла 10 січня 2009 ) про, що повідомлено банк.
Окрім того, матеріали спадкової справи містять претензію кредитора -Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приват Банк», яка надійшла Шостої Криворізької державної нотаріальної контори 23 лютого 2011 за №290/0214 (а.с.58) та відповідь завідуючої нотаріальної контори на цю претензію, в якій нотаріальна контора повернула вказану Претензію Банку без виконання з посиланням на те, що у Претензії банка відсутня інформація про коли саме Банку стало відомо про відкриття, а з моменту настання строку вимоги пройло більше року, тобто Претензія банку надійшла після спливу всіх строків для пред`явлення вимог кредиторів до спадкоємців (а.с.58-59).
Також матеріали спадкової справи містять ще одну Претензію кредитора, яка надійшла Шостої Криворізької державної нотаріальної контори 24.09.2020 та відповідь нотаріальної контори від 24.09.2020 за №1827/02-14 про долучення цієї Претензії до спадкової справи №14/2009 (а.с56-57).
Усі три Претензії Банку містять різний розмір заборгованості померлого спадкодавця перед кредитором, зокрема: вимога до спадкового майна, що надійшла 10.01.2009 до Шостої Криворізької державної нотаріальної контори Банком заявлена вимога до спадкоєців ОСОБА_2 в розмірі 21374,79 грн., станом на 30.12.2008; Претензія кредитора від 23.02.2011 року містить вимогу у розмірі 48 633,04 станом на 01.02.2011; Претензія кредитора від 24.09.2020 вказує на суму боргу в розмірі 15 190,13, станом на час подачі претензії.
З матеріалів справи видно, що на час смерті боржника ОСОБА_2 13.07.2008 року за адресою проживання боржника : АДРЕСА_1 зареєстровані: відповідач по справі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.43).
З копії кредитного договору №КRТ0АК00030010 від 12.10.2005 р. видно, що співвласник ОСОБА_7 давала згоду на укладення позичальником ОСОБА_2 цього кредитного договору (а.с.9- зворот).
При вирішенні спорів про стягнення заборгованості за вимогами кредитора до спадкоємців боржника, судам для правильного вирішення справи необхідно встановлювати такі обставини:
– чи пред`явлено вимогу кредитором спадкодавця до спадкоємців боржника у строки, визначені частинами другою та третьою статті 1281 ЦК України, оскільки у разі пропуску таких строків, на підставі частини четвертої статті 1281 ЦК України кредитор позбавляється права вимоги;
– коло спадкоємців, які прийняли спадщину;
– при дотриманні кредитором строків, визначених статтею 1281 ЦК України, та правильному визначенні кола спадкоємців, які залучені до участі у справі як відповідачі, суд встановлює дійсний розмір вимог кредитора (перевіряє розрахунок заборгованості станом на день смерті боржника, який є днем відкриття спадщини);
– при доведеності та обґрунтованості вимог кредитора боржника, суду належить встановити обсяг спадкового майна та його вартість, визначивши тим самим межі відповідальності спадкоємця (спадкоємців) за боргами спадкодавця відповідно до частини першої статті 1282 ЦК України.
Позов пред`явлено до ОСОБА_1 з посиланням на те, що остання прийняла спадщину, оскільки на час відкриття спадщини проживала разом з спадкодавцем, при цьому у позові не зазначено ступінь родинних стосунків ( ким є відповідач померлому, дружиною, дочкою чи іншою родичкою), окрім того, як зазначалось вище на час смерті боржника в квартирі проживала ще  ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка по батькові - ОСОБА_8 , як і відповідач та може бути донькою позичальника ОСОБА_2 , тобто ще однією спадкоємицею боржника.
У відповідності до вимог ч. 1,5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази надаються сторонами та іншими учасниками справи.
При цьому, згідно із ч.7 ст.81 ЦПК України, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.
За приписами ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
У рішенні суд першої інстанції зазначив, що сам факт реєстрації місця проживання відповідача за однією адресою із спадкодавцем на час відкриття спадщини не є належним та допустимим доказом того, що саме вона є спадкоємцицею та прийняла після померлого спадщину. Більш того, суду не було надано доказів кровної спорідненості вищевказаних осіб.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про необгрунтованість позивачем заявлених позовних вимог, з огляду на те, що Банком не доведено той факт, що саме відповідач по справі ОСОБА_1 є спадкоємицею померлого та прийняла після нього спадщину, а вартість майна, прийнятого спадкоємцем у спадщину, є відповідною.
Дослідивши справу, перевіривши доводи Позивача, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормою матеріального права, яка підлягає застосуванню, повно, всебічно та обґрунтовано встановив обставини справи, надав належну оцінку наявним у справі доказам, у результаті чого ухвалив законне й обґрунтоване рішення про задоволення позову, яке відповідає вимогам ст.ст.263, 264 ЦПК України.
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, підстав для здійснення перерозподілу судових витрат немає.
Керуючисьст.ст.367, 374, 375, 381,382 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» залишити без задоволення.
Заочне рішення Тернівського районного суду м.Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 травня 2022 року залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 22 листопада 2022 року.

Головуючий:

Судді: