ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 вересня 2022 року	Львів	Справа № 380/6325/22 пров. № А/857/11009/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суду складі колегії суддів: 
головуючого-судді                    Кузьмича С. М.,
суддів                                        Довгої О.І., Матковської З.М.,
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року (ухвалене головуючим – суддею Клименко О.М. у м. Львові) у справі № 380/6325/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області, Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області про зобов`язання вчинити дії,
                                                          ВСТАНОВИВ:
Позивач звернулася до суду із адміністративним позовом до відповідача в якому просила зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з дня звернення 24.01.2022, зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 04.01.2001 по 12.04.2006 на посаді секретаря Щирецької селищної ради та здійснити розрахунок її пенсії у розмірі 60 % заробітної плати на підставі довідок про складові заробітної плати № 3/04-31/22 від 24.01.2022 та № 4/04-31/22 від 24.01.2022.
В обґрунтування позовних вимог вказував на те, що їй відмовлено у призначенні пенсії та зазначено, що підставою для призначення пенсії державному службовцю є наявність не менше 10 років стажу державної служби та обіймання посади державного службовця станом на 01.05.2016 як це визначено пунктом 10 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу» (далі - Закон № 889), а також вказано, що її стаж державної служби становить 16 років 09 місяців 12 днів (з 26.04.1993 по 03.01.2001 та з 27.03.2007 по 30.04.2016). Однак вважає такий висновок відповідача помилковим, оскільки період роботи з 04.01.2001 по 12.04.2006 на посаді секретаря Щирецької селищної ради підлягає зарахуванню до стажу державної служби, враховуючи вимоги п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону № 889 де прямо передбачено, що час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування» зараховується до стажу державної служби.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 09.06.2022 адміністративний позов задоволено частково. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області призначити ОСОБА_1 пенсію за віком відповідно до Закону України «Про державну службу» з дати звернення 24.01.2022, зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 04.07.2001 по 12.04.2006 на посаді секретаря Щирецької селищної ради, та врахувати при призначенні пенсії ОСОБА_1 довідки про складові заробітної плати № 3/04-31/22 від 24.01.2022 та № 4/04-31/22 від 24.01.2022, видані Львівською районною адміністрацією Львівської області. В решті позовних вимог відмовлено.
Приймаючи оскаржене рішення суд першої інстанції виходив з того, що посада позивачки - секретар Щирецької селищної ради відповідно до ст. 14 Закону № 2493, п. 2 Порядку № 283 входить до переліку посад, які зараховуються до стажу державної служби. А тому, період роботи ОСОБА_1 на посаді секретаря Щирецької селищної ради з 04.07.2001 по 12.04.2006 зараховується до стажу державної служби, у зв`язку із чим відмова відповідачів у зарахуванні цього періоду до стажу державної служби є протиправною.
Вказане рішення в апеляційному порядку оскаржив відповідач, Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області, у апеляційній скарзі покликається на те, що оскаржуване рішення винесене з порушенням норм процесуального та матеріального права з неповним з`ясуванням обставин справи та є незаконним, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позову повністю.
Зокрема в апеляційній скарзі зазначає, що відсутні підстави для зарахування до стажу державної служби період роботи позивача з 04.07.2001 по 12.04.2006 на посаді секретаря Щирецької селищної ради.
Відзив на апеляційну скаргу поданий не був. Відповідно до ч. 4 ст. 304 КАС України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
Оскільки апеляційна скарга подана на рішення суду першої інстанції, яке ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження, колегія суддів, керуючись п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, вирішила розглядати справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції — без змін, з наступних підстав.
З матеріалів справи слідує, що 01.10.2021 позивачці призначено пенсію за віком відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до записів у трудовій книжці ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) серії НОМЕР_1 від 14.09.1981 (а.с.18-24) позивачка (позивачці):
10.08.1981 прийнята на посаду техніка-архітектора АСО (наказ № 114-к від 10.08.1981);
02.07.1984 переведена на посаду інженера АСО за результатами атестації (наказ № 95-к від 02.07.1984);
01.04.1989 переведена на посаду інженера третьої категорії (наказ № 34-к від 12.04.1989);
21.04.1993 звільнена з роботи у зв`язку з переведенням (наказ № 28-к від 21.04.1993);
26.04.1993 обрана секретарем виконкому Щирецької селищної ради народних депутатів (рішення ХV сесії ради від 20.04.1993);
12.08.1994 затверджена секретарем виконкому Щирецької селищної ради народних депутатів (рішення № 4 І-ї орг. сесії ІІ-го дем. скликання від 12.08.1994);
28.06.1994 згідно Закону України «Про державну службу» присвоєно 13 ранг державного службовця (розпорядження № 168 від 28.06.1994);
20.12.1994 прийняла присягу державного службовця;
03.01.1997 присвоєно черговий 12 ранг державного службовця (розпорядження № 1 від 03.01.1997);
23.10.1997 присвоєно черговий 11 ранг державного службовця (розпорядження № 43 від 23.10.1997);
10.04.1998 обрано секретарем Щирецької селищної ради з одночасним здійсненням повноважень секретаря Виконкому Щирецької селищної ради (рішення № 4 І-ї орган. сесії ІІІ дем. скликання від 10.04.1998);
04.07.2001 присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування (розділ VІІ Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» від 07.06.2001 (розпорядження № 1 від 10.07.2001;
17.08.2001 прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування;
12.04.2002 обрана секретарем Щирецької селищної ради (рішення № 4 І-ї сесії дем. скликання від 12.04.2002);
09.02.2005 присвоєно черговий 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування (розпорядження № 2 від 09.02.2005);
09.02.2005 встановлено п`яту категорію посад (рішення № 211 ХVIII сесії від 05.04.2005);
12.04.2006 звільнена у зв`язку з закінченням повноважень секретаря Щирецької селищної ради (рішення № 5 від 12.04.2006 І-ї орган. сесії V дем. скликання);
25.04.2006 розпочата виплата допомоги по безробіттю (наказ № НТ060425 від 25.04.2006);
26.03.2007 припинена виплата допомоги по безробіттю (наказ № НТ070329 від 29.03.2007);
27.03.2007 призначена на посаду завідувача сектору житлово-комунального господарства відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства (розпорядження № 53 від 26.03.2007);
призначена в порядку переведення на посаду начальника відділу житлово-комунального господарства районної державної адміністрації, як така, що пройшла стажування на цій посаді (розпорядження № 108 від 01.09.2008);
30.06.2016 присвоєно 5 ранг державного службовця категорії «Б» з 01.05.2016 (розпорядження № 127-к від 30.06.2016);
23.05.2018 звільнена із займаної посади начальника відділу житлово-комунального господарства та будівництва районної державної адміністрації в порядку переведення на нижчу посаду, а саме головного спеціаліста відділу управління персоналу апарату райдержадміністрації (розпорядження № 64-к від 23.05.2018);
24.05.2018 призначено на посаду начальника відділу житлово-комунального господарства та будівництва районної державної адміністрації в порядку переведення на нижчу посаду, а саме головного спеціаліста відділу управління персоналу апарату районної державної адміністрації в порядку переведення з посади начальника відділу житлово-комунального господарства та будівництва районної державної адміністрації (наказ № 23-к від 23.05.2018);
01.01.2020 призначена в порядку переведення на рівнозначну посаду головного спеціаліста відділу житлово-комунального господарства, будівництва та захисту довкілля райдержадміністрації на час відпустки основного працівника по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку (наказ № 134-к від 18.12.2019);
02.03.2021 звільнена із займаної посади у зв`язку із реорганізацією районної державної адміністрації (наказ № 22-к від 23.02.2021);
05.04.2021 розпочато виплату допомоги з безробіття (наказ № 210405 від 05.04.2021;
30.09.2021 припинено виплату допомоги з безробіття (наказ № 211001 від 01.10.2021).
24.01.2022 позивачка звернулася із заявою (а.с.4) та необхідними документами, перелік яких наведений у розписці-повідомленні (а.с.5), до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про перехід на пенсію відповідно до Закону України «Про державну службу».
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Харківській області від 25.01.2022 № 134450011716 (а.с.12), прийнятим за принципом екстериторіальності, позивачці відмовлено в перерахунку пенсії через перехід на інший вид пенсії відповідно до її заяви від 24.01.2022, оскільки «право на призначення пенсії відповідно до пункту 10 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про державну службу № 889-VІІІ від 10.12.2015 (набрав чинності з 01.05.2016 року), мають державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» № 3723-ХІІ (далі – Закон № 3723) та актами Кабінету Міністрів України, або на день набрання чинності Законом № 889-VІІІ, які мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону № 3723 та актами Кабінету Міністрів України незалежно від факту роботи на державній службі на 01.05.2016. Стаж ОСОБА_1 складає: 42 роки 07 місяців 10 днів, з них 16 років 09 місяців 12 днів на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, яка обіймала посаду державної служби з 26.04.1993 по 03.01.2001 та з 27.03.2007 по 30.04.2016».
03.02.2022 позивачка повторно звернулася до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області із заявою (а.с.13-14), в якій просила призначити їй пенсію згідно Закону України «Про державну службу» з дня звернення 24.01.2022, зарахувавши до стажу державної служби період роботи з 04.01.2001 по 12.04.2006 на посаді секретаря Щирецької селищної ради та здійснити розрахунок пенсії у розмірі 60% заробітної плати на підставі довідок про складові заробітної плати № 3/04-31/22 від 24.01.2022 та № 4/04-31/22 від 24.01.2022.
Листом від 21.03.2022 № 3254-2121/Р-53/8-1300/22 (а.с.10-11) Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області повідомило позивачку на її заяву від 03.02.2022 про те, що оскільки у неї відсутній стаж державної служби, передбачений Прикінцевими та перехідними положеннями Закону № 889 (посади, на яких позивачка працювала з 04.07.2001 по 12.04.2006 не належать до посад, віднесених до категорій посад державних службовців), а на посадових осіб органів місцевого самоврядування, яким присвоєно ранги посадової особи органу місцевого самоврядування, дія Закону № 889 не поширюється, то підстав для призначення пенсії за нормами Закону України «Про державну службу» немає.
Позивач, вважаючи, що має право на зарахування спірного періоду до стажу державної служби на посаді секретаря Щирецької селищної ради, звернулася до суду з відповідними позовними вимогами.
Оскільки учасники справи не оскаржують рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позову, то в силу приписів статті 308 КАС України, рішення суду першої інстанції в цій частині не є предметом перегляду судом апеляційної інстанції.
Перевіряючи законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції виходить з наступного.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Стаття 46 Конституції України передбачає, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Принципи, правові та організаційні засади забезпечення державної служби, зокрема порядок реалізації права на пенсійне забезпечення державних службовців, визначається Законом № 889, який набрав чинності 01.05.2016.
Статтею 90 Закону №889-VIII передбачено, що пенсійне забезпечення державних службовців здійснюється відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
Відповідно до п. 2 розділу ХІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII з 01.05.2016 втратив чинність Закон України «Про державну службу» від 16.12.1993 № 3723-ХІІ, крім статті 37, що застосовується до осіб, зазначених у пунктах 10 і 12 цього розділу.
Відповідно до п. 10 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII державні службовці, які на день набрання чинності цим Законом займають посади державної служби та мають не менш як 10 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державних службовців, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, мають право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-ХІІ у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Положеннями п. 12 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII встановлено, що для осіб, які на день набрання чинності цим Законом мають не менш як 20 років стажу на посадах, віднесених до відповідних категорій посад державної служби, визначених статтею 25 Закону України «Про державну службу» та актами Кабінету Міністрів України, зберігається право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону України «Про державну службу» у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Тобто, за наявності в особи станом на 01.05.2016 певного стажу державної служби (10 років для осіб, що на зазначену дату займали посади державної служби чи посади, віднесені до відповідних категорій посад державної служби, або 20 років незалежно від того, чи працювала особа станом на 01.05.2016 на державній службі), така особа зберігає право на призначення пенсії відповідно до статті 37 Закону № 3723-XII, але за такої умови: у порядку, визначеному для осіб, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців.
Відповідно до ч. 1 ст. 37 Закону № 3723 (у редакції на час набрання чинності Законом № 889) на одержання пенсії державних службовців мають право чоловіки, які досягли віку 62 роки, та жінки, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», за наявності страхового стажу, необхідного для призначення пенсії за віком у мінімальному розмірі, передбаченого абзацом першим частини першої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», у тому числі стажу державної служби не менш як 10 років, та які на час досягнення зазначеного віку працювали на посадах державних службовців, а також особи, які мають не менш як 20 років стажу роботи на посадах, віднесених до категорій посад державних службовців, незалежно від місця роботи на час досягнення зазначеного віку. Пенсія державним службовцям призначається в розмірі 60 відсотків суми їх заробітної плати, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування, а особам, які на час звернення за призначенням пенсії не є державними службовцями, - у розмірі 60 відсотків заробітної плати працюючого державного службовця відповідної посади та рангу за останнім місцем роботи на державній службі, з якої було сплачено єдиний внесок на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, а до 1 січня 2011 року - страхові внески на загальнообов`язкове державне пенсійне страхування.
Єдиною підставою для відмови позивачу в переведенні на пенсію державного службовця стала відсутність у позивача стажу на посадах державної служби, необхідного для призначення пенсії відповідно до Закону № 3723, а саме: не враховано період роботи позивача з 04.07.2001 по 12.04.2006 на посаді секретаря Щирецької селищної ради.
Щодо цього колегія суддів апеляційного суду зазначає, що відповідно до п. 8 Прикінцевих положень Закону № 899 стаж державної служби за періоди роботи до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Аналізуючи наведені норми обчислення стажу державної служби за період роботи до 01.05.2016, до моменту вступу в дію Закону № 899, здійснюється відповідно до Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283.
Тобто, у цьому випадку необхідно керуватися Порядком № 283.
Згідно п. 2 вказаного Порядку до стажу державної служби зараховується робота на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених у статті 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» № 2493-IIІ від 07.06.2001 (далі – Закон № 2493).
Положення статей 2, 3 Закону України № 2493 визначають, що посадовою особою місцевого самоврядування є особа, яка працює в органах місцевого самоврядування, має відповідні посадові повноваження щодо здійснення організаційно-розпорядчих та консультативно-дорадчих функцій і отримує заробітну плату за рахунок місцевого бюджету.
Дія цього Закону не поширюється на технічних працівників та обслуговуючий персонал органів місцевого самоврядування.
Посадами в органах місцевого самоврядування є: виборні посади, на які особи обираються територіальною громадою; виборні посади, на які особи обираються або затверджуються відповідною радою; посади, на які особи призначаються сільським, селищним, міським головою, головою районної, районної у місті, обласної ради на конкурсній основі чи за іншою процедурою, передбаченою законодавством України.
Як встановив суд першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, що згідно записів у трудовій книжці ОСОБА_1 серії НОМЕР_2 від 14.09.1981 позивачка 10.04.1998 обрана секретарем Щирецької селищної ради з одночасним здійсненням повноважень секретаря Виконкому Щирецької селищної ради. 04.07.2001 позивачці присвоєно 11 ранг посадової особи місцевого самоврядування, а 17.08.2001 позивачка прийняла присягу посадової особи місцевого самоврядування. 12.04.2002 позивачка обрана секретарем Щирецької селищної ради. 09.02.2005 позивачці присвоєно черговий 10 ранг посадової особи місцевого самоврядування та встановлено п`яту категорію посад. 12.04.2006 позивачка звільнена у зв`язку з закінченням повноважень секретаря Щирецької селищної ради.
Враховуючи наведене вище, починаючи з 04.07.2001 по 12.04.2006 позивачка працювала на посаді секретаря Щирецької селищної ради, що з 04.07.2001 (дати набрання чинності Законом № 2493) належить до посади в органах місцевого самоврядування.
Відповідно п. 4 ч. 2 ст. 46 Закону № 889 час перебування на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених Законом України «Про службу в органах місцевого самоврядування», входить до стажу державної служби.
Відповідно до п. 6 Порядку обчислення стажу державної служби, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.03.2016 № 229, стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності Законом обчислюється відповідно до пункту 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 10.12.2015 № 889-VIII «Про державну службу».
Відповідно до п. 8 розділу XI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 889-VIII стаж державної служби за періоди роботи (служби) до набрання чинності цим Законом обчислюється у порядку та на умовах, установлених на той час законодавством.
Таким чином, в даному випадку слід керуватися Порядком обчислення стажу державної служби, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 03.05.1994 № 283 (далі - Порядок № 283).
Відповідно до п. 2 Порядку № 283 до стажу державної служби зараховується робота (служба), зокрема, на посадах в органах місцевого самоврядування, передбачених статтею 14 Закону України «Про службу в органах місцевого самоврядування» та на посадах керівних працівників і спеціалістів виконавчих комітетів місцевих рад, їх управлінь, самостійних відділів, інших структурних підрозділів.
Апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо того, що період роботи ОСОБА_1 на посаді секретаря Щирецької селищної ради з 04.07.2001 по 12.04.2006 зараховується до стажу державної служби, у зв`язку із чим відмова відповідачів у зарахуванні цього періоду до стажу державної служби є протиправною
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 26.06.2018 у справі № 735/939/17.
Відтак станом на час звернення до відповідача із заявою про призначення пенсії за вислугу років на пенсію державного службовця позивач мала необхідний стаж (вислугу років) державного службовця, що підтверджується матеріалами справи, а тому відмова пенсійного органу є протиправною.
Таким чином, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та спростовуються висновками суду першої інстанції, які зроблені на підставі повного, всебічного та об`єктивного аналізу відповідних правових норм та фактичних обставин справи.
Також згідно позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи у касаційному провадженні), сформованої, зокрема у справах «Салов проти України» (заява № 65518/01; пункт 89), «Проніна проти України» (заява № 63566/00; пункт 23) та «Серявін та інші проти України» (заява № 4909/04; пункт 58): принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, передбачає, що у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (RuizTorija v. Spain) серія A. 303-A; пункт 29).
Відповідно до ч. 2 ст. 6 КАС України суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського Суду з прав людини, а ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» передбачає, що суди застосовують
Відповідно до ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Зважаючи на викладене вище, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції було правильно встановлено обставини справи та ухвалено судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а рішення суду — без змін. Доводи апеляційної скарги не спростовують рішення суду першої інстанції.
Щодо розподілу судових витрат, то такий у відповідності до ст.139 КАС України не здійснюється.
Керуючись статтями 139, 229, 243, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, -
                                                     ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 09 червня 2022 року у справі № 380/6325/22 – без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає. Крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 КАС України.

Головуючий суддя	 	С. М. Кузьмич 	
судді	 	О. І. Довга 	
 	 	З. М. Матковська