ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

20 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/4081/22	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Кругового О.О. (доповідач),
                               суддів:  Прокопчук Т.С., Шлай А.В.,        
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі апеляційну скаргу    ОСОБА_1  
на ухвалу  Дніпропетровського окружного адміністративного суду  від  30.05.2022  року (суддя суду першої інстанції Юхно І.В.) в адміністративній справі №160/4081/22, прийняту в м. Дніпрі без виклику сторін,   за позовом    ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання вчинити певні дії,-  
ВСТАНОВИВ:
          Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 року  адміністративний позов повернуто на підставі ч. 2 ст. 123 КАС України. 
          Не погодившись з ухвалою суду позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом вимог норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
          Апеляційна скарга обґрунтована тим, що позивач має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, адже позивач дізнався про порушення своїх прав в серпні 2021 року, в подальшому в жовтні 2021 року він довгий час хворів та проходив лікування, також позивач вказує, що строк порушено в тому числі з підстав пандемії Covid-19.
          Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм процесуального права, надану правову оцінку дослідженим судом доказів по справі, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.
          Судом першої інстанції встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 22.02.2021 до Дніпропетровського окружного адміністративного суду надійшов адміністративний позов ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради, у якому позивач просить суд:
- визнати протиправною бездіяльність Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області яка полягає у не розгляді у встановленому Земельним кодексом України порядку та строк клопотання ОСОБА_1 від 07 червня 2021 року, поданого до Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області через центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Васильківської селищної ради, про надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства за рахунок земель запасу за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області;
- зобов`язати Васильківську селищну раду Синельниківського району Дніпропетровської області розглянути на пленарній сесії клопотання ОСОБА_1 від 07 червня 2021 року поданого до Васильківської селищної ради Васильківського району Дніпропетровської області через центр надання адміністративних послуг виконавчого комітету Васильківської селищної ради, про надання земельної ділянки у користування для ведення Фермерського господарства, яка станом на день звернення із клопотанням 07.06.2021 року мала кадастровий номер: 1220787700:02:003:0077 та площу 8,9553 згідно викопіювання бажаного місця розташування земельної ділянки зробленого із Публічної кадастрової карти України, та станом на 12.01.2022 року вже поділена на 5-ть земельних ділянок з іншими присвоєними кадастровими номерами та площами: кадастровий номер: 1220787700:02:003:0082, площею 2.0000 га; кадастровий номер: 1220787700:02:003:0084, площею 2.0000 га; кадастровий номер: 1220787700:02:003:0083. площею 2,0000 га; кадастровий номер: 1220787700:02:003:0081. площею 2,0000 га; кадастровий номер: 1220787700:02:003:0083, площею 0.9253 га. надання дозволу на розроблення документації із землеустрою щодо відведення земельної ділянки за рахунок земель запасу за межами населеного пункту, яка знаходиться на території Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області, та прийняти відповідне рішення у передбачені законом строки.
Одночасно із вищезазначеним позовом до суду позивачем подано заяву про забезпечення позову, в якій ОСОБА_1 суд просить постановити Ухвалу, якою заборонити Васильківській селищній раді Дніпропетровської області до ухвалення рішення Дніпропетровським окружним адміністративним судом за результатами розгляду позову ОСОБА_1 , приймати рішення про затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки із кадастровими номерами: 1220787700:02:003:0082; 1220787700:02:003:0084; 1220787700:02:003:0083; 1220787700:02:003:0081; 1220787700:02:003:0085, приймати рішення про передачу земельних ділянок комунальної форми Власності із кадастровими номерами:                    1220787700:02:003:0082; 1220787700:02:003:0084; 1220787700:02:003:0083; 1220787700:02:003:0081; 1220787700:02:003:0085, фізичним або юридичним особам у приватну власність або у користування, заборонити Васильківській селищній раді Дніпропетровської області, фізичним та юридичним особам здійснювати реєстрацію права власності або права користування в Державному земельному кадастрі. Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно на земельні ділянки комунальної форми власності із кадастровими номерами: 1220787700:02:003:0082; 1220787700:02:003:0084; 1220787700:02:003:0083;                     1220787700:02:003:0081; 1220787700:02:003:0085.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 23.02.2022 відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення адміністративного позову ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01.03.2022 адміністративний позов було залишено без руху та запропоновано позивачу протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали усунути недоліки позовної заяви шляхом надання до суду:
- уточненого адміністративного позову, який містить інформацію щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви, а також докази його направлення відповідачу у справі;
- заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду з доказами поважності причин його пропуску.
Копію вказаної ухвали направлено засобами поштового зв`язку на адресу позивача, зазначену в позовній заяві, та відповідно до рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення отримано останнім 16.04.2022. Тобто, строк для усунення недоліків до 26.04.2022.
11.05.2022 від позивача до суду надійшла заява про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом, у якій позивач просив суд:
- поновити ОСОБА_1 по справі № 160/4081/22 пропущений строк звернення до адміністративного суду із адміністративним позовом до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області;
- постановити ухвалу про відкриття провадження по справі № 160/4081/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Синельниківського району Дніпропетровської області.
В обґрунтування вказаної заяви позивач посилався на те, що Васильківська селищна рада у місячний строк повинна була прийняти рішення за результатами розгляду клопотання ОСОБА_1 на пленарному засіданні Васильківської селищної ради, та повідомити його про результати розгляду його клопотання, що в свою чергу Відповідачем Васильківською селищною радою зроблено не було. Згідно постанови Кабінету Міністрів України від 21 квітня 2021 року № 405 з 17 червня 2021 року продовжено запровадження карантинних заходів по всій території України, направлених на запобігання поширенню на всій території України гострої респіраторної хвороби СОVID-19,спричиненої коронавірусом SARS-СОV-2. Тобто, в червні місяці 2021 року, відповідач не здійснював розгляд земельних питань, в тому числі і клопотання Позивача. Враховуючи викладене, розгляд клопотання Позивача ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства на комісії з питань земельних відносин, екології та охорони навколишнього природного середовища Васильківської селищної ради; та на сесії Васильківської селищної ради, було відкладено Відповідачем Васильківською селищною радою на інший місяць 2021 року, але на який, Відповідачем Васильківською селищною радою Позивача ОСОБА_1 не було повідомлено.
В якості другої обставини, якою позивач обґрунтовує заяву про поновлення пропущеного строку звернення до суду, ОСОБА_1 посилався на те, що на офіційному сайті Васильківської селищної ради в розділі «Діяльність» підрозділі «Рішення ради» було знайдене рішення Васильківської селищної ради від 27 серпня 2021 року № 443, 13 сесії VIII скликання, про надання дозволу на розроблення документації із землеустрою, яким Васильківська селищна рада надала дозвіл на розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства із земельної ділянки з кадастровим номером: 1220787700:02:003:0077 (яку прохав надати Позивач ОСОБА_1 ) іншим громадянам. Тобто, про факт не розгляду Відповідачем Васильківською селищною радою клопотання Позивача про надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства ОСОБА_1 дізнався після перегляду офіційного сайту Відповідача Васильківської селищної ради. Тобто, строк з якого Позивачу ОСОБА_1 стало відомо про порушене право, обраховується із дати прийняття Відповідачем Васильківською селищною радою на 13 сесії VIII скликання рішення № 443, тобто із 27 серпня 2021 року.
Крім того, позивачем зазначено, що з 04 жовтня 2021 року по 24 жовтня 2021 року ОСОБА_1 знаходився на лікарняному із діагнозом двостороннє запалення легенів (двостороння пневмонія) та із захворюванням на (COVID-19), що підтверджується медичним висновком про непрацездатність (електронними лікарняними листами). Окрім того, захворювання на (COVID-19) дало ускладнення його здоров`ю, а саме у нього частково був втрачений зір, загострилася гіпертонічна хвороба та загострилася хвороба на цукровий діабет II типу, а тому, після видужання від захворюванням на (COVID-19) позивач ще проходив лікування та проходив реабілітацію із поновлення зору та лікування гіпертонічної хвороби, та цукрового діабету II типу. У зв`язку із частковою втратою зору, що стало наслідком захворювання на (COVID-19), позивач не міг читати та писати. Позивачем зазначено, що вказані обставини, також стали підставою щодо неможливістю подання позивачем до Дніпропетровського окружного адміністративного суду адміністративного позову у більш ранній строк, а ніж подання позову в лютому місяці 2022 року.
          Повертаючи адміністративний позов ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено строк звернення до суду з адміністративним позовом, а поважних підстав для поновлення строку на зазначив.
          Суд апеляційної інстанції погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
          Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб (частина перша статті 55 Конституції України).
Відповідно до частини п`ятої статті 125 Конституції України з метою захисту прав, свобод та інтересів особи у сфері публічно-правових відносин діють адміністративні суди.
Згідно з частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до частини першої статті 5 КАС України кожна особа в порядку, встановленому цим Кодексом, має право звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
Строк звернення до адміністративного суду регламентовано статтею   122 КАС України, за приписами частин першої, другої якої позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами. Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Разом з тим, початок перебігу строку на звернення до суду не може бути пов`язаний з обізнаністю чи необізнаністю позивача про окремі підстави позову, які є фактичними та/або юридичними обставинами, на яких ґрунтується вимога позивача.
Звернення до суду з позовом є способом реалізації права на захист порушених прав і свобод особи, які така особа вважає порушеними у зв`язку з виникненням певних обставин, що впливають на її права. Отже, початок перебігу строку звернення до суду пов`язується саме з виникненням оспорюваних правовідносин, тобто предметом позовних вимог та часом коли особа дізналася або повинна була дізнатися про такі обставини.
Законодавче обмеження строку звернення до адміністративного суду обумовлено специфікою спорів, які розглядаються в порядку адміністративного судочинства, а запровадження таких строків обумовлене досягненням юридичної визначеності у публічно-правових відносинах.
Встановлення законом процесуальних строків передбачено з метою дисциплінування учасників адміністративного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених КАС України певних процесуальних дій.
    Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    від 04.11.1950 (далі - Конвенція) гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
    Право на доступ до суду реалізується на підставах і в порядку, встановлених законом. Процесуальний кодекс встановлює обмеження щодо відповідних судових процедур. Зазначені обмеження спрямовані на дотримання оптимального балансу між правом особи на судовий захист і принципами юридичної визначеності, ефективності й оперативності судового процесу.
    Одним із механізмів забезпечення реалізації гарантованого Конвенцією права особи на доступ до правосуддя, з урахуванням принципу правової визначеності, є поновлення судом пропущеного з поважних причин строку на звернення до суду в розумних межах, з дотриманням засад оптимальності і пропорційності.
Виходячи з наведеного, можна дійти висновку, що поновлення встановленого процесуальним законом строку для звернення до адміністративного суду здійснюється у розумних межах та лише у виняткових, особливих випадках, виключно за наявності обставин об`єктивного і непереборного характеру (підтверджених доказами), які істотно ускладнили або унеможливили своєчасну реалізацію права звернення до адміністративного суду за захистом порушених прав, свобод або законних інтересів.
Під поважними причинами слід розуміти лише ті обставини, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що звернулася із адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливили своєчасне звернення до суду. Такі обставини мають бути підтверджені відповідними та належними доказами.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише пропущені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Разом з тим, обмеження строку звернення до суду шляхом встановлення відповідних процесуальних строків, не впливає на зміст та обсяг конституційного права на судовий захист і доступ до правосуддя (Рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2011 року № 17-рп/2011). Такі обмеження направленні на досягнення юридичної визначеності у публічно-правових відносинах, а також стимулюють учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків та поважати права та інтереси інших учасників правовідносин.
Право на звернення до суду не є абсолютним і може бути обмеженим, в тому числі і встановленням строків на звернення до суду з відповідним позовом.
Європейський суд з прав людини у своїй практиці неодноразово наголошував, що право на доступ до суду, закріплене у    статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод    від 04.11.1950, не є абсолютним: воно може підлягати дозволеним за змістом обмеженням. Такі обмеження не можуть зашкоджувати самій суті права доступу до суду, мають переслідувати легітимну мету, а також має бути обґрунтована пропорційність між застосованими засобами та поставленою метою (пункт 33 рішення від 21.12.2010 у справі «Перетяка та Шереметьєв проти України»).
          Суд апеляційної інстанції звертає увагу на те, що предметом оскарження у даній справі є бездіяльність відповідача щодо не розгляду у місячний строк заяви позивача, поданої 07.06.2021 року. Тобто, бездіяльність відповідача виникла в липні 2021 року.
          Як видно з матеріалів справи позивач звернувся до суду із адміністративним позовом 22.02.2022 року, тобто із пропуском строку звернення із позовом, який сплинув в січні 2022 року.
          В заяві про поновлення строку на подання позовної заяви позивач вказує, що про порушення своїх прав він дізнався в серпні 2021 року, коли дізнався, що по земельній ділянці, яку він має намір отримати у власність, прийнято рішення про надання згоди на виготовлення проекту землеустрою іншим особам. 
          Суд апеляційної інстанції вважає такі доводи позивача необґрунтованими, оскільки позивач подаючи заяву в червні 2021 року мав право на розгляд його заяви протягом місячного строку, незалежно від розгляду заяв інших осіб, відтак і порушення прав позивача слід пов`язувати із спливом строку розгляду заяви позивача - початком бездіяльності відповідача щодо розгляду відповідної  заяви, а не із датою розгляду заяв інших осіб. 
          Також, позивачем у заяві про поновлення строку звернення до суду зазначено, що у зв`язку з карантинними обмеженнями в червні 2021 Васильківська селищна рада не здійснювала розгляд земельних питань, у зв`язку з чим, розгляд клопотання ОСОБА_1 про надання земельної ділянки у користування для ведення фермерського господарства було відкладено відповідачем на інший місяць 2021 року, але не повідомлено ОСОБА_1 на який саме.
          Між тим, як правильно вказав суд першої інстанції в порушення ст. 77 КАС України, позивачем не надано до суду жодних доказів на підтвердження зазначеного.  Відтак, позивачем не доведено того, що селищною радою приймалось рішення про відкладення розгляду заяви позивача. 
          Позивач також  посилається на те, що стан його здоров`я унеможливлював подання адміністративного позову до лютого місяця 2022 року. На підтвердження вказаного позивачем надано копію консультативного висновку спеціаліста від 19.10.2021 року.
          Між тим, з наданої позивачем копії консультації спеціаліста не вбачається того, що стан здоров`я позивача безумовно не дозволяв позивачеві своєчасно звернутись до суду з адміністративним позовом у даній справі, зокрема,  позивачем не надано до суду доказів того, що позивач у період з 19.10.2021 року до лютого 2022 року постійно перебував на стаціонарному лікуванні, був обмежений у пересуванні, його стан не дозволяв здійснити підготовку та подання позовної заяви.
          Більше того, встановлені обставини справи свідчать, що 17.01.2022 ОСОБА_1 все ж таки вже звертався до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з аналогічним  адміністративним позовом (справа №160/903/22, головуючий суддя Турова О.М.), який заявою від 27.01.2022 просив повернути позивачу.
Ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 07.02.2021 задоволено заяву ОСОБА_1 про відкликання позовної заяви в адміністративній справі №160/903/22 та позовну заяву ОСОБА_1 до Васильківської селищної ради Дніпропетровської області про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - повернуто позивачеві.
При цьому, 27.01.2022 позивачем було подано такий же позов до Дніпропетровського окружного адміністративного суду (справа, головуючий суддя                     Рищенко А.Ю.), який ухвалою Дніпропетровського окружного адміністративного суду                             від 160/1945/22 було повернуто ОСОБА_2 на підставі п. 5 ч. 4 ст. 169 КАС України, оскільки станом на 28.01.2022 питання про відкриття провадження у справі №160/903/22 було не вирішено.
          Відтак, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції, що позивач через стан здоров`я не був позбавлений можливості подати позовну заяву в січні 2022 року. 
          Відповідно до частини 1 та 2 статті 123 КАС України у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
          Враховуючи факт пропуску позивачем строку звернення до суду з адміністративним позовом, а також з огляду на те, що позивачем не зазначено суду поважних причин пропуску строку, суд апеляційної інстанції погоджується з висновками суду першої інстанції про наявність підстав для поновлення позовної заяви позивачеві.
          З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що ухвала суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду, а тому підстави для скасування ухвали - відсутні.
          Керуючись ст. ст. 243, 308, 311, 315,316, 321, 325 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
          Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
          Ухвала Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 30.05.2022 року в адміністративній справі №160/4081/22 - залишити без змін.
                    Постанова набирає законної сили з моменту прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду.
   
Головуючий - суддя                                                                      О.О. Круговий 

                               суддя                                                                      Т.С. Прокопчук 

                               суддя                                                                      А.В. Шлай