ПІВДЕННО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

01 вересня 2022 року	  м. Одеса	Справа № 916/3141/21	
          Південно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого судді: Колоколова С.І.
суддів: Разюк Г.П., Савицького Я.Ф.
секретар судового засідання Лук`ященко В.Ю.
за участю представників сторін:
від прокурора  - Дичко В.О., посвідчення №059424 від 25.01.2021р.;
від позивача -1 - не з`явився; 
від позивача -2 - не з`явився;
від відповідача -1 - не з`явився;
від відповідача-2 - Кодимська Л.В., довіреність №1 від 20.06.2022р.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури
на рішення  Господарського суду Одеської  області від „21" лютого 2022р., повний текст якого складено та підписано „17" березня 2022р.
у справі №916/3141/21
за позовом керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області в інтересах держави в особі Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, Головного управління Держгеокадастру в Одеській області
до Селянського (фермерського) господарства Перлея Миколи Дмитровича, Подільської районної державної адміністрації Одеської області
про визнання незаконними  та скасування  розпоряджень, визнання недійсними  договорів оренди та додаткових угод, скасування державної реєстрації права оренди та  повернення земельних ділянок,                              
        
         головуючий суддя - Желєзна С.П.
          місце прийняття рішення: Господарський суд Одеської  області

                        Сторони належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги.  
            В судовому засіданні  01.09.2022, згідно ст.233  ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

В С Т А Н О В И В :
У жовтні Керівник Подільської окружної прокуратури Одеської області звернувся до Господарського суду Одеської області із позовом в інтересах держави в особі Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області та Головного управління Держгеокадастру в Одеській області до Селянського (фермерського) господарства Перлея Миколи Дмитровича та Подільської районної державної адміністрації Одеської області, в якому просить:
1) визнати незаконним та скасувати розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 230/10 від 20.04.2010р. «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Косівської сільської ради»;
2) визнати незаконним та скасувати розпорядження Котовської районної державної адміністрації № 238/10 від 27.04.2010р. «Про передачу земельних ділянок в довгострокову оренду»;
3) визнати недійсним договір оренди землі (без номеру) від  08.02.2012р. про надання в строкове платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області площею: 8,4041 га з кадастровим номером 5122983400:01:002:0177 з додатковими угодами до нього № 00043 від 31.10.2014р.,  № 17 від 07.06.2021р.;
4) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за № 18160845 від 19.12.2014р. з одночасним припиненням права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5122983400:01:002:0177 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 533913451229) за СФГ Перлея М.Д. ;
5) визнати недійсним договір оренди землі (без номеру) від 08.02.2012р.  про надання в строкове платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області площею: 19,9072 га з кадастровим номером 5122983400:01:002:0178 з додатковою угодою до нього №9 від 05.05.2021р.;
6) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за № 56826347 від 26.02.2021р. з одночасним припиненням права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5122983400:01:002:0178 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 2300423451229) за СФГ Перлея М.Д. ;
7) визнати недійсним договір оренди землі (без номеру) від 08.02.2012р. про надання в строкове платне користування земельної ділянки сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області площею: 20,8126 га з кадастровим номером 5122983400:01:002:0179 з додатковими угодами до нього № 00042 від 31.10.2014р., № 20 від 07.06.2021р.;
8) скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно державну реєстрацію права оренди земельної ділянки за № 18168056 від 19.12.2014р. з одночасним припиненням права оренди на земельну ділянку з кадастровим номером 5122983400:01:002:0179 (реєстраційний номер об`єкта нерухомості 534157251229) за СФГ Перлея М.Д. ;
9) застосувати наслідки недійсності договору оренди земельної ділянки від 08.02.2012р., а саме: зобов`язати СФГ Перлея М.Д.  повернути за актом приймання - передачі земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області площею: 8,4041 га з кадастровим номером 5122983400:01:002:0177 вартістю 217899,25 грн. державі в особі Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області;
10) застосувати наслідки недійсності договору оренди земельної ділянки від 08.02.2012р., а саме: зобов`язати СФГ Перлея М.Д. повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області площею: 19,9072 га з кадастровим номером 5122983400:01:002:0178,  вартістю 557281,11 грн.,  державі в особі Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області;
11) застосувати наслідки недійсності договору оренди земельної ділянки від 08.02.2012р., а саме: зобов`язати СФГ Перлея М.Д.  повернути за актом приймання-передачі земельну ділянку сільськогосподарського призначення для ведення фермерського господарства, яка розташована за межами населених пунктів на території Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області площею: 20,8126 га з кадастровим номером 5122983400:01:002:0179,  вартістю 512155,36 грн.,  державі в особі Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області.
Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на передачу в довгострокове користування СФГ Перлея М.Д. у 2010р. земельних ділянок державної власності із порушенням  вимог ст. 134 Земельного кодексу України, тобто без проведення земельних торгів.  При цьому, прокурором було наголошено, що на момент передачі земельних ділянок  для ведення фермерського господарства  СФГ Перлея М.Д. вже було створено та функціонувало, а, отже, спірні земельні ділянки могли бути передані у користування лише за результатами  проведення земельних торгів.  Посилаючись на викладені  обставини, прокурор просить суд  задовольнити позовні  вимоги та застосувати наслідки недійсності договорів шляхом повернення земельних ділянок на користь Куяльницької сільської ради, право власності до якої перейшло у зв`язку із внесенням  змін до чинного законодавства.  
Куяльницькою сільською радою також було подано до суду  заяву про застосування інституту  позовної  давності  до заявлених прокурором позовних вимог, по тексту якої позивачем було наголошено, що рада  не підтримує заявлені прокурором  позовні вимоги.
Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.02.2022 у справі № 916/3141/21 (суддя Желєзна С.П.) у задоволенні позову відмовлено.  
Такий висновок суду мотивований тим, що на момент прийняття Котовською районною державною адміністрацією спірних розпоряджень, так і на момент укладення договорів оренди земельних ділянок закон, яким мав визначатися порядок проведення земельних торгів, прийнятий не був. На момент виникнення спірних правовідносин земельним законодавством були передбачені лише загальні правила щодо земельних торгів та підстав їх проведення, і лише після набуття чинності Законом України №5077-VI від 05.07.2012 вказане питання було врегульовано на законодавчому рівні.
Крім того, Господарським судом Одеської області вказано на те, що оскільки на час звернення прокурора з позовом до суду спірна земельна ділянка з державної власності передана до власності територіальної громади, Головне управління Держгеокадастру в Одеській області є неналежним відповідачем у справі, що має наслідком необхідність відмови у задоволенні позову і інтересах Головного управління.
Не погоджуючись з рішенням Господарського суду Одеської області від 21.02.2022 року, Заступник керівника Одеської обласної прокуратури  звернувся з апеляційною скаргою до Південно-західного апеляційного господарський суду, в якій просить суд рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2022 року у справі №916/3141/21 скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю.
На думку скаржника, оскаржуване рішення суду є таким, що прийнято із порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, зокрема ст.. 19 Конституції України, ст.ст. 122, 124, 134 ЗК України  у зв`язку з чим підлягає скасуванню.
Зокрема, апелянт зазначає, що основним завданням Держгеокадастру є: реалізація державної політики у сфері топографо-геодезичної і картографічної діяльності, земельних відносин, землеустрою у сфері Державного земельного кадастру, державного нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства, використання та охорони земель усіх категорій і форм власності, родючості грунтів.
Враховуючи викладене, органи Держгеокадастру можуть виконувати, зокрема, дві абсолютно різні функції, а саме: функції розпорядника земельних ділянок сільськогосподарського призначення державної власності від імені власника, яким є держава України, з усіма повноваженнями власника на захист права власності; функції органу державного нагляду (контролю) за дотриманням земельного законодавства, використанням та охороною земель усіх категорій і форм власності, у тому числі за дотриманням органами державної влади, органами місцевого самоврядування, юридичними та фізичними особами вимог земельного законодавства та встановленого порядку набуття та реалізації права на землю.
Прокурор зазначає, що територіальним органом центрального органу виконавчої влади з питань земельних ресурсів у галузі земельних відносин є Головне управління Держгеокадастру в Одеській області. При цьому, надані законом функції державного нагляду (контролю)  в агропромисловому комплексі в частині дотримання земельного законодавства наділяють Головне управління Держгеокадастру в Одеській області правом самостійного звернення до суду із позовом.
Викладене спростовує доводи суду першої інстанції щодо неналежності позивача в особі Головного управління Держгеокадастру в Одеській області, який є компетентним контролюючим органом у спірних правовідносинах.
Щодо суті спору, то прокурором зазначено, що отримання у користування СФГ  Перлея М.Д. земельних ділянок загальною площею 49,12 га, з цільовим призначенням «для ведення фермерського господарства», вбачається, що фермерське господарство вже було створено, а отже, спірні земельні ділянки не могли передаватись у користування юридичній особі у поза конкурентний спосіб.
В той же час відсутність унормованої процедури проведення земельного аукціону не надає права місцевим органам влади передавати в оренду земельні ділянки без цієї процедури, якщо вона прямо передбачена законом як підстава для набуття права.
Проте, Котовською районною державною адміністрацією усупереч вимогам ст.ст. 116, 124, 134, 135-139 Земельного кодексу України (в редакції, що діяла на час прийняття розпоряджень Котовською РДА), ст.. 16 ЗУ «Про оренду землі» (в редакції, що діяла на час прийняття розпоряджень Котовською РДА) прийнято розпорядження №230/10 від 20.04.2010 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Косівської сільської ради» та №238/10 від 27.04.2010 «Про передачу земельних ділянок в довгострокову оренду», на підставі яких без земельних торгів, незаконно передано СФГ Перлея М.Д. у користування строком на 40 років земельні ділянки з кадастровими номерами 5122983400:01:002:0177, 5122983400:01:002:0178, 5122983400:01:002:0179.
Проте, на думку прокурора, незважаючи на дійсні обставини справи, які очевидно свідчать про незаконність прийнятих розпоряджень Котовської районної державної адміністрації та, як наслідок, наявність підстав для їх скасування, суд першої інстанції відмовив у задоволенні позову виключно з формальних підстав.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 28.04.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення Господарського суду Одеської  області від „21" лютого 2022р. у справі №916/3141/21. Роз`яснено учасникам справи протягом розумного часу з урахуванням введення воєнного стану в Україні надати докази направлення відзиву скаржнику. Роз`яснити учасникам справи про їх право подати до суду будь-які заяви чи клопотання стосовно процесуальних питань (призначення експертизи, витребування доказів, судових доручень щодо збирання доказів, залучення у справі спеціаліста, перекладача, вжиття заходів забезпечення позову, відводів, затвердження мирових угод тощо), оформлених відповідно до статті 170 Господарського процесуального кодексу України, разом з доказами направлення копій таких заяв чи клопотань іншим учасникам справи. Повідомлено, що про дату, час та місце судового засідання учасники справи будуть повідомлені додатково.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 31.05.2022 повідомлено учасників справи про те, що судове засідання у справі №916/3141/21  відбудеться 28.07.2022 об 11:30год.
У відзиві на апеляційну скаргу Селянське (фермерське) господарство Перлея Миколи Дмитровича просить апеляційну скаргу заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишити без задоволення в повному обсязі, а рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2022 в силі та без змін.
11.07.2022 року до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання Подільської районної державної адміністрації Одеської області, в якому заявник просить надати головному спеціалісту відділу правового представництва юридичного управління апарату Подільської районної державної адміністрації Одеської області Кодимській Людмилі Володимирівні (електронна адреса ІНФОРМАЦІЯ_1 телефон: НОМЕР_1 ) можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку "EasyCon".
22.07.2022 до Південно-західного апеляційного господарського суду надійшло клопотання представника Селянського (фермерського) господарства Перлея Миколи Дмитровича - Кресюн Василя Андрійовича, в якому заявник просить надати  можливість участі у судовому засіданні в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду з використанням власних технічних засобів - через систему відеоконференцзв`язку "EasyCon" ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ).
Разом з тим, згідно наказу Голови Південно-західного апеляційного господарського суду  від 21.07.2022р. №200-в головуючий суддя Колоколов С.І.  з 25.07.2022 по 29.07.2022 перебуватиме у відпустці.
Ухвалою Південно-західного апеляційного господарського суду від 22.07.2022 продовжено  розгляд апеляційної скарги Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на рішення  Господарського суду Одеської  області від „21" лютого 2022р., повний текст якого складено та підписано „17" березня 2022р.  на розумний строк. Призначено апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури на 01 вересня 2021 року о 12:30 год. Клопотання Подільської районної державної адміністрації Одеської області та Селянського (фермерського) господарства Перлея Миколи Дмитровича про проведення судового засідання у справі №916/3141/21 в режимі відеоконференції поза межами приміщення суду задоволено. Ухвалено провести судове засідання у справі №916/3141/21, призначене на 01.09.2022 року о 12:30 год. за допомогою комплексу технічних засобів та програмного забезпечення "EasyCon".
У судовому засіданні в режимі відеоконференції 01.09.2021 представник прокуратури підтримав доводи викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити.
Представник відповідача-2 заперечував проти задоволення апеляційної скарги. 
Представники інших сторін в судове засідання не з`явились, хоча про розгляд апеляційної скарги повідомлялися належним чином.
Згідно із нормами ч. 12 ст. 270 Господарського процесуального кодексу України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Відповідно до положень п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Також, відповідно до рішень Європейського суду з прав людини, що набули статусу остаточного, зокрема "Іззетов проти України", "Пискал проти України", "Майстер проти України", "Субот проти України", "Крюков проти України", "Крат проти України", "Сокор проти України", "Кобченко проти України", "Шульга проти України", "Лагун проти України", "Буряк проти України", "ТОВ "ФПК "ГРОСС" проти України", "Гержик проти України" суду потрібно дотримуватись розумного строку для судового провадження.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08 листопада 2005 року у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції.
Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.
В своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Оскільки судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи, що участь в засіданні суду є правом, а не обов`язком сторін, явка учасників судового процесу ухвалою суду не визнана обов`язковою, строк розгляду апеляційної скарги закінчився, а затягування строку розгляду скарги в даному випадку може призвести до порушення прав особи, яка з`явилася до суду апеляційної інстанції, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності вказаних представників.          
Розглянувши та перевіривши матеріали справи, апеляційну скаргу, відзив на неї заслухавши в судовому засіданні пояснення прокурора, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія дійшла до наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджено в ході апеляційного провадження, 20.04.2010р. Котовською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження  №230/10 «Про затвердження проекту із землеустрою щодо відведення земельної ділянки для ведення фермерського господарства на території Косівської сільської ради», відповідно до якого Адміністрацією було затверджено проект землеустрою  щодо відведення  земельної ділянки, загальною площею 49,12 га, в оренду СФГ Перлея М.Д. для ведення фермерського  господарства строком на 49 років.
27.04.2010р. Котовською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження  №238/10 «Про передачу  земельних ділянок в довгострокову  оренду", відповідно до якого Адміністрацією було  передано в оренду СФГ Перлея М.Д. земельну  ділянку, загальною площею 49,12 га, строком на 40 років для ведення фермерського  господарства; визнано таким, що втратили чинність пункти 2, 3 розпорядження №230/10  від 20.04.2010р.
09.08.2010р. представниками Відділу Держкомзему у Котовському районі, СФГ Перлея М.Д. , суміжними землекористувачами  та ВКФ „Стелхен" на виконання  розпорядження Котовської районної державної адміністрації №230/10, 238/10 від 20.04.2010р. та від 27.04.2010р.  було складено акти про встановлення в натурі меж земельної ділянки, відведеної СФГ Перлея М.Д. в довгострокову оренду строком на 40 років для ведення фермерського  господарства.
22.06.2011р. Котовською районною державною адміністрацією було прийнято розпорядження №637/11, згідно якого адміністрацією були внесені  зміни до раніше прийнятого  розпорядження №238/10 від 27.04.2010р., шляхом викладення п. 1  розпорядження у новій редакції, згідно якого  СФГ Перлея М.Д. було передано в оренду  строком на 40 років земельну ділянку, загальною площею 49,12 га із земель державної власності   на території Косівської сільської ради Котовського району Одеської області.
08.02.2012р. між Котовською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та СФГ Перлея М.Д.  (Орендар) було укладено договір оренди землі,  відповідно до  умов п. п. 2, 8 якого   Орендодавцем було передано у користування Орендаря  земельну ділянку, загальною площею 8,4041 га, у тому числі  рілля - 8,4041 га. Договір укладено на 40 років. Після  закінчення строку  договору оренди  Орендар має переважне право на його поновлення  на новий строк. У цьому разі Орендар має не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити Орендодавця  про намір продовжити строк дії договору.
Вказаний договір оренди від 08.02.2012р. був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Котовському районі Одеської області  27.06.2012р. за №512290004002664.
08.02.2012р. між Котовською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та СФГ Перлея М.Д.  (Орендар) було укладено договір оренди землі,  відповідно до  умов п. п. 2, 8 якого  Орендодавцем було передано у користування Орендаря  земельну ділянку, загальною площею 19,9072  га, у тому числі  рілля - 19,9072  га. Договір укладено на 40 років. Після  закінчення строку  договору оренди  Орендар має переважне право на його поновлення  на новий строк. У цьому разі Орендар має не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити Орендодавця  про намір продовжити строк дії договору.
Вказаний договір оренди від 08.02.2012р. був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Котовському районі Одеської області  21.06.2012р. за №512290004002662.
08.02.2012р. між Котовською районною державною адміністрацією (Орендодавець) та СФГ Перлея М.Д.  (Орендар) було укладено договір оренди землі,  відповідно до  умов п. п. 2, 8 якого  Орендодавцем було передано у користування Орендаря  земельну ділянку, загальною площею 20,8123  га, у тому числі  рілля - 20,8126  га. Договір укладено на 40 років. Після  закінчення строку  договору оренди  Орендар має переважне право на його поновлення  на новий строк. У цьому разі Орендар має не пізніше ніж за 60 днів до закінчення строку дії договору письмово повідомити Орендодавця  про намір продовжити строк дії договору.
Вказаний договір оренди від 08.02.2012р. був зареєстрований у Відділі Держкомзему у Котовському районі Одеської області  21.06.2012р. за №512290004002663.
27.06.2012р. між Котовською районною державною адміністрацією та СФГ Перлея М.Д. було підписано акти  приймання-передачі  земельних ділянок,  переданих  у користування  відповідачу за договорами  оренди від 08.02.2012р., зареєстрованими за №512290004002662, №№512290004002664, №512290004002663.
31.10.2014р.  між Управлінням (Орендодавець) та СФГ Перлея М.Д. (Орендар) було укладено додаткову  угоду №00043 до договору оренди землі від 08.02.2012р., зареєстрованого за №512290004002664, відповідно до умов якої  сторонами було, зокрема,  визначено, що об`єктом  оренди виступає земельна ділянка із кадастровим номером 5122983400:01:002:0177.
31.10.2014р.  між Управлінням (Орендодавець) та СФГ Перлея М.Д. (Орендар) було укладено додаткову  угоду №00042 до договору оренди землі від 08.02.2012р., зареєстрованого за №512290004002663,  відповідно до умов якої  сторонами було, зокрема,  визначено, що об`єктом  оренди виступає земельна ділянка із кадастровим номером 5122983400:01:002:0179.
16.01.2021р. Головним управлінням Держгеокадастру в Одеській області  було прийнято наказ №28-ОТГ „Про передачу земельних ділянок у комунальну власність", на підставі якого Куяльницькій сільській раді було передано у комунальну власність 2 земельні ділянки, загальною площею 21,2002 га.
22.04.2021р. Куяльницькою сільською радою  було прийнято рішення №1052-VIII „Про внесення змін до договору оренди землі від 08.02.2012р., зареєстрованого за №512290004002662" у зв`язку із переходом права власності на земельну ділянку до територіальної громади.
05.05.2021р. між Куяльницькою сільською радою  (Орендодавець) та СФГ Перлея М.Д. (Орендар) було укладено додаткову  угоду №9 до договору оренди землі від 08.02.2012р., зареєстрованого за №512290004002662,  відповідно до умов якої  Орендодавець був замінений на  Куяльницьку сільську раду  у зв`язку із  передачею  права на земельну ділянку  із державної  до комунальної власності.
03.06.2021р.  Куяльницькою сільською радою  було прийнято рішення №1566-VIII „Про внесення змін до договору оренди землі від 08.02.2012р., зареєстрованого за №512290004002664" у зв`язку із переходом права власності на земельну ділянку до територіальної громади.
03.06.2021р.  Куяльницькою сільською радою  було прийнято рішення №1567-VIII „Про внесення змін до договору оренди землі від 08.02.2012р., зареєстрованого за №512290004002663" у зв`язку із переходом права власності на земельну ділянку до територіальної громади.
07.06.2021р. між Куяльницькою сільською радою  (Орендодавець) та СФГ Перлея М.Д. (Орендар) було укладено додаткову  угоду №17 до договору оренди землі від 08.02.2012р., зареєстрованого за №512290004002664, відповідно до умов якої  Орендодавець був замінений на  Куяльницьку сільську раду  у зв`язку із  передачею  права на земельну ділянку  із державної  до комунальної власності.
07.06.2021р.  між Куяльницькою сільською радою  (Орендодавець) та СФГ Перлея М.Д. (Орендар) було укладено додаткову  угоду №20 до договору оренди землі від 08.02.2012р., зареєстрованого за №512290004002663,  відповідно до умов якої  Орендодавець був замінений на  Куяльницьку сільську раду  у зв`язку із  передачею  права на земельну ділянку  із державної  до комунальної власності.
Слід зазначити, що інформація про перехід права власності на земельні ділянки із кадастровими номерами 5122983400:01:002:0177, 5122983400:01:002:0178, 5122983400:01:002:0179  до територіальної громади Куяльницької сільської ради була внесена до Державного земельного кадастру про земельну ділянку, що підтверджується  витягами  №НВ-5116532082021 від 11.05.2021р., №НВ-5116317122021 від 25.03.2021р., №НВ-5116531982021 від 11.05.2021р.
Крім того, факт  перебування спірних земельних  ділянок у комунальній власності  територіальної громади Куяльницької сільської ради, а також внесення  записів про проведення державної реєстрації права  оренди  за СФГ Перлея М.Д. ,  підтверджується інформаційними довідками з державного реєстру речових прав  на нерухоме майно за №266092589 від 16.07.2021р., №266092893 від 16.07.2021р., №266092406 від 16.07.2021р.
Судова колегія погоджується з висновками місцевого господарського суду про відмову у задоволенні позовних вимог керівника Подільської окружної прокуратури Одеської області та вважає, що доводи, заперечення і вимоги, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та задоволенню не підлягають, виходячи з наступного.           
Згідно з частиною 1 статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Відповідно до положень статті 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Предметом позову є певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення.
Під предметом спору слід розуміти матеріально-правовий об`єкт, з приводу якого виник правовий конфлікт між позивачем і відповідачем.
Особа, яка звертається до суду з позовом, самостійно визначає і обґрунтовує у позовній заяві, яке її право чи охоронюваний законом інтерес порушено особою, до якої пред`явлено позов та зазначає, які саме дії необхідно вчинити суду для відновлення порушеного права. В свою чергу, суд має перевірити доводи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, у тому числі, щодо матеріально-правового інтересу у спірних відносинах, і, в залежності від встановлених обставин, вирішити питання про наявність чи відсутність підстав для судового захисту.
Відповідно до ч. 1-3 ст. 53 ГПК України у випадках, встановлених законом, органи державної влади, органи місцевого самоврядування, фізичні та юридичні особи можуть звертатися до суду в інтересах інших осіб, державних чи суспільних інтересах та брати участь у цих справах.  Органи державної влади, органи місцевого самоврядування, які звертаються до суду за захистом прав і інтересів інших осіб, повинні надати суду документи, які підтверджують наявність передбачених законом підстав для звернення до суду в інтересах таких осіб. У визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Згідно з ч. 4 ст. 53 ГПК України прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує: 1) в чому полягає порушення інтересів держави, 2) необхідність їх захисту, 3) визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає 4) орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах.
Питання представництва інтересів держави прокурором у суді врегульовано у ст.  23 Закону України від 14 жовтня 2014 року № 1697-VII «Про прокуратуру», який набрав чинності 15 липня 2015 року. Ця стаття визначає, що представництво прокурором держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів держави, у випадках та порядку, встановлених законом (частина перша). Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження (далі - компетентний орган), а також у разі відсутності такого органу (частина третя). Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень (абзаци перший - третій частини четвертої). У разі встановлення ознак адміністративного чи кримінального правопорушення прокурор зобов`язаний здійснити передбачені законом дії щодо порушення відповідного провадження (частина сьома).
Звертаючись до відповідного компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому ст.  23 Закону України «Про прокуратуру», прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу. Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню, тощо.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 26.05.2020р. по справі №912/2385/18 дійшла висновку, що прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого ст.  23 Закону України «Про прокуратуру», і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження його бездіяльності. Якщо прокурору відомо причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові, але якщо з відповіді компетентного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Як вбачається з матеріалів справи і це встановлено господарським судом, прокурор звертався до Куяльницької сільської ради та Управління із  запитами про вжиття заходів правового характеру щодо передачі СФГ Перлея М.Д. в оренду земельних ділянок. При цьому, листом №02-18/2769 від 28.09.2021р. Куяльницька сільська рада повідомляла, що будь-які заходи  реагування рада  не вживала; інформація про вжиття Управлінням  будь-яких заходів у відповідь на звернення прокурора із листом №61-3822вих-21 від 17.09.2021р. в матеріалах  даної справи  також відсутня.
Враховуючи вищевикладене, підстави для залишення позову прокурора без розгляду відсутні.
Як встановлено під час розгляду справи, предметом заявленого позову є вимоги прокурора до СФГ Перлея М.Д.   та Адміністрації про визнання незаконними  та скасування  розпоряджень, визнання недійсними  договорів оренди та додаткових угод, скасування державної реєстрації права оренди та  повернення земельних ділянок. При цьому, фактично єдиною підставою заявленого позову прокурором висуваються доводи про  порушення вимог земельного законодавства, яким передбачено можливість передачі земельних ділянок у користування за результатами проведення земельних торгів.
Згідно зі    ст. ст. 202, 203    ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.    
Відповідно до ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203       ЦК України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Відповідно до п.    2.1    Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними"    господарський суд, вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та, в разі задоволення позовних вимог, зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
В силу положень статей 13, 14 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. Кожний громадянин має право користуватися природними об`єктами права власності народу відповідно до закону. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією.
Згідно з ч. 1-2 ст. 83 Земельного кодексу України землі, які належать на праві власності територіальним громадам є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають: а) усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності; б) земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування; в) землі та земельні ділянки за межами населених пунктів, що передані або перейшли у комунальну власність із земель державної власності відповідно до закону.
Відповідно до ч. 1-2 ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою через органи виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. Право власності на земельні ділянки, визнане за державою рішенням суду, реалізується органами виконавчої влади відповідно до повноважень, визначених   статтею 122   цього Кодексу, незалежно від органу, в особі якого судом визнане таке право за державою.
В силу вимог  ст. 117 Земельного кодексу України передача земельних ділянок державної власності у комунальну власність чи навпаки здійснюється за рішеннями відповідних органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування, які здійснюють розпорядження землями державної чи комунальної власності відповідно до повноважень, визначених цим Кодексом. У рішенні органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність зазначаються кадастровий номер земельної ділянки, її місце розташування, площа, цільове призначення, відомості про обтяження речових прав на земельну ділянку, обмеження у її використанні. На підставі рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність складається акт приймання-передачі такої земельної ділянки. Рішення органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування про передачу земельної ділянки у державну чи комунальну власність разом з актом приймання-передачі такої земельної ділянки є підставою для державної реєстрації права власності держави, територіальної громади на неї. До земель державної власності, які не можуть передаватися у комунальну власність, належать земельні ділянки, що використовуються Чорноморським флотом Російської Федерації на території України на підставі міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна державної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів державної влади, державних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у комунальну власність. До земель комунальної власності, які не можуть передаватися у державну власність, належать земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об`єкти нерухомого майна комунальної власності, а також земельні ділянки, які перебувають у постійному користуванні органів місцевого самоврядування, комунальних підприємств, установ, організацій, крім випадків передачі таких об`єктів у державну власність.
Господарським  судом під час вирішення даного спору було встановлено, що земельні ділянки із кадастровими номерами 5122983400:01:002:0177, 5122983400:01:002:0178, 5122983400:01:002:0179  станом на  момент звернення прокурора до господарського  суду із даними позовними вимогами  належать на праві комунальної власності  територіальній громаді  Куяльницької сільської ради, державна реєстрація права власності  на які  була проведена  за радою у 2021р. При цьому, на момент прийняття спірних  розпоряджень та передачі  земельних ділянок в оренду  СФГ Перлея М.Д.  у 2012р. земельні ділянки належали  на праві власності державі.
З огляду на викладене вище, враховуючи передачу  земельних ділянок у власність територіальної громади  Куяльницької сільської ради  до моменту звернення прокурора до суду із даними позовними вимогами, колегія суддів погоджується з висновком суду про недоведеність  прокурором факту порушення  будь-яких  прав  Управління  на момент подання  позовної заяви, оскільки останнє не виступає  уповноваженим  органом на  розпорядження  земельними  ділянками комунальної форми власності.
Таким чином, Управління є неналежним позивачем за заявленими прокурором позовними вимогами, а тому господарським судом правомірно було відмовлено у задоволенні заявлених  прокурором позовних вимог в інтересах  держави в особі Управління.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 121 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату прийняття  розпорядження № 230/10 від 20.04.2010р.) громадяни  України  мають  право на безоплатну передачу їм земельних ділянок із земель державної або комунальної власності  в таких розмірах:  а) для   ведення   фермерського   господарства  -  в  розмірі  земельної   частки     (паю),   визначеної  для  членів  сільськогосподарських   підприємств, розташованих  на  території сільської,  селищної,  міської  ради,  де  знаходиться  фермерське господарство.  Якщо на території сільської, селищної, міської ради розташовано  декілька  сільськогосподарських  підприємств,  розмір земельної   частки   (паю)   визначається   як   середній  по  цих підприємствах.   У    разі    відсутності    сільськогосподарських підприємств  на території відповідної ради розмір земельної частки (паю) визначається як середній по району.
Згідно з ч. 3 ст. 122 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату прийняття  розпорядження № 230/10 від 20.04.2010р.) районні  державні адміністрації на їх території передають земельні  ділянки  із земель державної власності у власність або у користування  у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх  потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б)  ведення водного господарства, крім випадків, передбачених  частиною  сьомою  цієї  статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговуванням жителів  територіальної громади району (шкіл,  закладів культури, лікарень, підприємств  торгівлі  тощо),  крім  випадків, визначених частиною  сьомою  цієї  статті.
Враховуючи вимоги ст. 122 Земельного кодексу України, повноваження  щодо розпорядження спірними земельними ділянками були віднесені до компетенції  Котовської районної державної адміністрації.
Згідно зі ст. 124  Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату прийняття  розпорядження № 230/10 від 20.04.2010р.) передача в оренду  земельних  ділянок,  що  перебувають  у  державній  або  комунальній  власності,  здійснюється  на підставі  рішення відповідного органу виконавчої влади або органу  місцевого  самоврядування  чи договору купівлі-продажу права оренди земельної  ділянки (у разі продажу права оренди)  шляхом  укладення  договору оренди земельної ділянки.  Передача  в  оренду  земельних  ділянок,  що перебувають у  державній або комунальній власності,  здійснюється за результатами  проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених частинами  другою, третьою статті 134 цього Кодексу. Передача в оренду  земельних  ділянок,  що  перебувають  у  державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам,  визначеним частинами другою,  третьою статті  134  цього  Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу.  Передача  в  оренду  земельних  ділянок,  що перебувають у  власності громадян і юридичних  осіб,  здійснюється  за  договором  оренди між власником земельної ділянки і орендарем.  Підставою для  укладення договору оренди може бути цивільно правовий договір  про відчуження права оренди.
Частиною 1 ст. 134 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату прийняття  розпорядження № 230/10 від 20.04.2010р.) встановлено, що земельні ділянки державної чи  комунальної  власності  або права  на  них (оренда,  суперфіцій,  емфітевзис),  у тому числі з розташованими на них  об`єктами  нерухомого  майна  державної  або комунальної  власності,  підлягають  продажу  окремими  лотами  на конкурентних   засадах   (земельних   торгах),   крім    випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Приписами ч. 2 ст. 134 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату прийняття  розпорядження № 230/10 від 20.04.2010р.) передбачено, що не  підлягають продажу на конкурентних засадах (земельних торгах) земельні ділянки державної чи  комунальної  власності  або права на них у разі, зокрема, у випадку передачі громадянам    земельних    ділянок    для    ведення фермерського    господарства,   ведення   особистого   селянського господарства,  ведення садівництва,  будівництва та обслуговування жилого   будинку,  господарських  будівель  і  споруд  (присадибна ділянка),   індивідуального   дачного   будівництва,   будівництва індивідуальних  гаражів,  для сінокосіння і випасання худоби,  для городництва.
Згідно із ч. ч. 1, 2 ст. 1 Закону України "Про фермерське господарство" від 19.06.2003р.  N 973-IV (в редакції, чинній на дату прийняття  розпорядження № 230/10 від 20.04.2010р.)  фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян із створенням юридичної особи, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію, займатися її переробкою та реалізацією з метою отримання прибутку на земельних ділянках, наданих їм для ведення фермерського господарства, відповідно до закону. Фермерське господарство може бути створене одним громадянином України або кількома громадянами України, які є родичами або членами сім`ї, відповідно до закону.
Згідно з ч. 1 ст. 7  Закону України "Про фермерське господарство" для отримання (придбання) у власність або в оренду земельної ділянки державної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до відповідної районної державної адміністрації. Для отримання у власність або в оренду земельної ділянки із земель комунальної власності з метою ведення фермерського господарства громадяни звертаються до місцевої ради.
Відповідно до ст. 12 Закону України "Про фермерське господарство" землі фермерського господарства можуть складатися із: а) земельної ділянки, що належить на праві власності фермерському господарству як юридичній особі; б) земельних ділянок, що належать громадянам - членам фермерського господарства на праві приватної власності; в) земельної ділянки, що використовується фермерським господарством на умовах оренди. Права володіння та користування земельними ділянками, які знаходяться у власності членів фермерського господарства, здійснює фермерське господарство.
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 30.06.2020р. по справі N 927/79/19 дійшла висновку, що фермерське господарство є формою підприємницької діяльності громадян, які виявили бажання виробляти товарну сільськогосподарську продукцію на земельних ділянках, наданих їм в оренду для ведення фермерського господарства. При цьому фермерське господарство створюється після набуття громадянином, який виявив бажання створити фермерське господарство, права користування земельною ділянкою. Землі фермерського господарства складаються, у тому числі із земельних ділянок, що використовується ним на умовах оренди. Право користування такими земельними ділянками зазначається в його статуті, який має містити відомості про земельну ділянку, а також термін, на який передається це майнове право. Отже,  після укладення громадянином договору оренди земельної ділянки державної та комунальної власності для ведення фермерського господарства та створення цим громадянином фермерського господарства права й обов`язки орендаря такої земельної ділянки за договором оренди землі переходять від громадянина до фермерського господарства з дня проведення його державної реєстрації.
З матеріалів справи вбачається, що державна реєстрація  СФГ Перлея М.Д. була проведена 22.02.1994р. 
Натомість спірні земельні ділянки  були передані   СФГ Перлея М.Д. у користування на підставі договорів оренди від 08.02.2012р. Враховуючи вищенаведені  приписи чинного законодавства, якими визначено, що фермерське господарство створюється після набуття громадянином права користування земельною ділянкою, підстави для передачі відповідачу у користування земельних ділянок  без проведення  земельних торгів були відсутні.
Разом з тим, відповідно до ст. 135 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) земельні  торги  проводяться  у формі аукціону. У   земельних  торгах  можуть  брати  участь  громадяни  і юридичні особи, які сплатили реєстраційний та гарантійний внески і можуть бути покупцями відповідно до законодавства України. Земельні торги можуть проводитися за рішенням суду.
Згідно з ч. 5 ст. 137 Земельного кодексу України (в редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин) земельні  торги  проводяться  у   порядку, встановленому законом.
19.08.2012р.  набув чинності Закон України „Про внесення змін до Земельного кодексу України щодо порядку проведення земельних торгів у формі аукціону" №   5077-VI від 05.07.2012р., яким ст. ст. 135-139 були викладені у новій редакції.
Таким чином,  як на момент прийняття Котовською районною державною адміністрацією спірних  розпоряджень, так і на момент укладення договорів оренди  земельних ділянок  закон, яким мав визначатися порядок проведення  земельних торгів, прийнятий не був. На момент виникнення спірних правовідносин  земельним законодавством  були передбачені лише загальні правила щодо земельних торгів та підстав їх проведення, і  лише після набуття  чинності  Законом України №   5077-VI від 05.07.2012р.  вказане питання було врегульовано на законодавчому рівні.
Враховуючи відсутність визначеного законом порядку проведення земельних торгів,   колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про помилковість доводів  прокурора щодо порушення відповідачами  приписів чинного законодавства  як на момент прийняття Адміністрацією спірних розпоряджень, так і на момент укладення  договорів оренди  землі  від  08.02.2012р. 
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для визнання  незаконними та скасування  розпоряджень  Котовської районної державної адміністрації № 230/10 від 20.04.2010р., № 238/10 від 27.04.2010р. та визнання недійсними  договорів оренди від  08.02.2012р.
Вимоги прокурора в частині  скасування  записів про державну реєстрацію права оренди на земельні ділянки,  застосування наслідків недійсності  договорів оренди та повернення  земельних ділянок, підлягає відхиленню як похідні вимоги від основних, яким вже було надано оцінку судом апеляційної інстанції.
Підсумовуючи вищевикладене, оскільки доводи апелянта Заступника керівника Одеської обласної прокуратури, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують висновків суду першої інстанції, судова колегія доходить висновку про законність оскаржуваного рішення суду першої інстанції, обґрунтованість, дотримання норм матеріального та процесуального права при його ухваленні, що є підставою для залишення рішення Господарського суду Одеської області від 21 лютого 2022 року у справі №916/3141/21 без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 129, 269, 270, 275, 276, 281-284 
Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -
П О С Т А Н О В И Л А:
1.Апеляційну скаргу Заступника керівника Одеської обласної прокуратури залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду Одеської області від 21.02.2022 року у справі №916/3141/21 залишити без змін.
          Відповідно до ст.284 ГПК України постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів, які обчислюються у відповідності до ст.288 ГПК України.

Повний текст постанови
складено 06.09.2022 року

Головуючий суддя                                                                      С.І. Колоколов

Суддя                                                                                                   Г.П. Разюк
            
          Суддя                                                                                                  Я.Ф. Савицький