ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7833/22 Справа № 204/4574/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Черкез Д. Л. Суддя у 2-й інстанції - Канурна  О. Д.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 грудня 2022 року                                                                м. Дніпро

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:        

       головуючої судді Канурної О.Д.,
суддів: Космачевської Т.В., Халаджи О.В., 
розглянувши у письмовому провадженні в приміщенні Дніпровського апеляційного суду у місті Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини (суддя першої інстанції Черкез Дмитро Леонідович) , -

В С Т А Н О В И В:
       07 липня 2022 року позивач ОСОБА_2 звернулася до Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини.
       В обгрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що 13 вересня 2008 року між позивачем та відповідачем був зареєстрований шлюб, який було розірвано рішенням суду від 21 лютого 2022 року. Від шлюбу сторони мають спільну дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі дитина проживає з позивачкою. Відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Відповідач ОСОБА_1 має нерегулярний дохід. 
       Позивач зазначила, що відповідач приховує частину своїх доходів та є матеріально забезпеченим. ОСОБА_2 щомісячно витрачає на утримання дитини 12880,00 грн, а саме: 4000,00 грн. на харчування, 3000,00 грн. на взуття та одяг, 1920,00 грн. на тренування з плавання, 1300,00 грн. на навчання з англійської мови, 250,00 грн. на фонд школи, 100,00 грн. на мобільний зв`язок, 410,00 грн. на особисту гігієну, 400,00 грн. на транспорті витрати, 1500,00 грн. на дитячі розваги. 
       На думку позивача, при сплаті аліментів має забезпечуватись рівність обов`язку батьків з утримання дитини. Відповідач інших осіб на утриманні не має, він працездатний, отримує дохід, має нерухоме майно, транспортний засіб, його стан здоров`я дозволяє працювати, а тому вважає, що відповідач може сплачувати аліменти у заявленому позивачем до стягнення розмірі. 
       На підставі наведених обставин ОСОБА_2 просила суд першої інстанції стягнути з відповідача ОСОБА_1 аліменти на її користь на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 6440,00 грн. до досягнення дитиною повноліття. 
       Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року позовну заяву   ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволено частково.
       Стягнуто з  ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2   аліменти на  утримання неповнолітнього сина  ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі у розмірі 4500,00 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 07 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 , допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з   ОСОБА_1   судовий збір у розмірі 992,40 грн на користь держави.
       Із вказаним рішенням суду не погодився відповідач ОСОБА_1 та подав апеляційну скаргу.
       В обґрунтування апеляційної скарги відповідач посилається на те, що вважає рішення суду першої інстанції таким, що постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права і підлягає скасуванню.
       Так, апелянт посилається на те, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми матеріального права, що призвело до неправильного визначення розміру аліментів, не взято до уваги положення ст.182 СК України та матеріальний стан відповідача. Крім того, судом залишено поза увагою, що позивачем не надано доказів несення витрат на дитину, зазначених нею, щомісячно. 
       На підставі наведених обставин відповідач просить Дніпровський апеляційний суд скасувати рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року та прийняти нове рішення, яким стягнути з нього аліменти на користь позивача на утримання сина у розмірі 3500 грн., розподілити судові витрати між сторонами.
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 19 жовтня 2022 року дану цивільну справу витребувано з Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська. (а.с.38)
       24 жовтня 2022 року цивільна справа надійшла до Дніпровського апеляційного суду. (а.с.39)
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 жовтня 2022 року відкрито апеляційне провадження у даній цивільній справі та надано позивачці строк для надання відзиву на апеляційну скаргу в письмовій формі протягом 15 днів з дня отримання ухвали про відкриття провадження (а.с.40).
       Копія ухвали про відкриття апеляційного провадження позивачем та відповідачем отримана електронною поштою 28 жовтня 2022 року (а.с.42,43). 
       Ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 21листопада 2022 року справу призначено до розгляду без повідомлення учасників справи (а.с.44).        
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
Як вбачається із частини 13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
       Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Частиною 1 статті 376 ЦПК України передбачено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. 
Пунктом 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» передбачено, що рішення суду як найважливіший акт правосуддя покликане забезпечити захист гарантованих Конституцією України прав і свобод людини та здійснення проголошеного Основним Законом України принципу верховенства права. У зв`язку з цим суди повинні неухильно додержувати вимог про законність і обґрунтованість рішення у цивільній справі.        
       Відповідно до частини 1 ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
       Частиною 1 ст. 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Згідно частини 2 вказаної вище статті, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
       Із матеріалів справи вбачається, що 13 вересня 2008 року Кіровським відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпропетровського міського управління юстиції Дніпропетровської області між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, актовий запис № 441.
       Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 21 лютого 2022 року по справі № 204/341/22 шлюб між позивачем та відповідачем було розірвано. Вказане рішення суду набрало законної сили 24 березня 2022 року.
       Від подружнього життя сторони мають неповнолітню дитину – сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . У вказаному свідоцтві про народження батьками дитини зазначені позивач та відповідач.
       Неповнолітній  ОСОБА_3  проживає разом з матір`ю – позивачем по справі та знаходиться на її утриманні.
Визначаючи розмір аліментів у твердій грошовій сумі у розмірі 4500 грн. щомісячно, суд першої інстанції послався на те, що саме ця сума є об`єктивним, необхідним, достатнім та справедливим розміром стягнення аліментів з урахуванням встановлених у справі обставин.
Проте, з вканим вище висновком суду першої інстанції апеляційний суд не погоджується, виходячи з наступного.
Як вбачається із частини 1 статті 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Згідно з частиною 3 вказаної вище статті, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. 
Позивач в позовній заяві посилається на те, що вона щомісячно витрачає на утримання дитини 12880 грн., а саме: 4000,00 грн. на харчування, 3000,00 грн. на взуття та одяг, 1920,00 грн. – на тренування та плавання, 1300,00 грн. на навчання з англійської мови, 250,00 грн. на фонд школи, 100,00 грн. на мобільний зв`язок, 410,00 грн. на особисту гігієну, 400,00 грн. на транспортні витрати, 1500,00 грн. на дитячі розваги, але жодного доказу таким витратам суду не надано.
Відповідно до частини 1 статті 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Як вбачається із частини 2 вказаної вище статті, ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Частиною 1 статті 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. 
Відповідно до частини 2 вказаної вище статті, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Частиною 3 вказаної вище статті передбачено, що сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Як вбачається із частини 1 статті 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно з частиною 2 вказаної вище статті, питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 6 статті 81 ЦПК України передбачено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається із частини 1 статті 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. 
Частиною 1 статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує:
1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;
2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;
3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;
3 - 1 ) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;
3 - 2 ) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;
4) інші обставини, що мають істотне значення.
Згідно з частиною 2 статті 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. 
Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. 
Як вбачається із Індивідуальних відомостей про за страхова особу Реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування Пенсійного фонду України нарахована заробітна плата ОСОБА_1 за 2022 рік складає 29936,15 грн. (а.с. 35).
Прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років в 2022 році складає 2618 грн.
Враховуючи викладене вище, апеляційний суд керуючись пунктом 6 частини 1 статті 6 ЦК України, яка передбачає загальні засади цивільного законодавства, а саме: справедливість, добросовісність та розумність, вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти в розмірі 3500,00 грн. щомісячно, починаючи з 07.07.2022 року і до досягнення ним повноліття. 
Частиною 1 статті 141 ЦПК України передбачено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відповідно до частини 6 вказаної вище статті, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
Враховуючи, що позивач ОСОБА_2 звільнена від сплати судового збору, судові витрати віднесені на відповідача. 
Керуючись ст. 374, 376, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 20 вересня 2022 року змінити в частині стягнення розміру аліментів.
Стягнути з   ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , (який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ), аліменти на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), на утримання неповнолітнього сина   ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у твердій грошовій сумі в розмірі 3500,00 (три тисячі п`ятсот) грн. 00 коп. щомісячно, починаючи стягнення з 07 липня 2022 року і до досягнення дитиною повноліття ним повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В іншій частині рішення залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених підпунктами а-г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді:

Повний текст судового рішення складений 05 грудня 2022 року.

Суддя:                                                  О.Д.Канурна