ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и
01 грудня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 160/12341/19	
Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Бишевської Н.А. (доповідач),
                               суддів:  Добродняк І.Ю., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Поспєлової А.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро
апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області 
на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 року
у справі №160/12341/19 
за позовом  Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  
до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області           
про скасування податкових повідомлень-рішень,- 
ВСТАНОВИВ:
"09" грудня 2019 р. Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області   в якому, з урахуванням уточненої позовної заяви від 26.12.2019, просив визнати протиправними та скасувати: 
- податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 №0008683306, яким позивачу нараховані штрафні (фінансові) санкції (штрафи) у сумі 170 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 №0008693306, яким до позивача застосовано штраф в розмірі 50 % у сумі 2082415,50 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 №0008703306, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на додану вартість на суму 5206038,75 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 4164831 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 1041207,75 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 №0008643306, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - військовий збір на суму 199066,54 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 132711,02 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 66355,52 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 №0008603306, яким позивачу збільшено суму грошового зобов`язання за платежем - податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування, на суму 2388798,40 грн., в тому числі за податковим зобов`язанням на суму 1592532,26 грн. та за штрафними (фінансовими) санкціями (штрафами) на суму 796266,14 грн.;
- податкове повідомлення-рішення від 21.11.2019 №0008673306, яким нараховано штраф у розмірі 510 грн.;
- вимогу про сплату боргу від 21.11.2019 №0008653306;
- рішення від 21.11.2019 №0008663306.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 лютого 2020 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.
Постановою Третього апеляційного адміністративного суду від 17.20.2020 апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_1 задоволено. Рішення суду першої інстанції скасовано.
Позов ФОП ОСОБА_1 задоволено. Визнано протиправними та скасовано рішення Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області податкові повідомлення-рішення від 21.11.2019 року №0008683306; №0008693306; №0008703306; №0008643306; №0008603306; вимогу від 21.11.2019 року №0008653306 та рішення від 21.11.2019 року №0008663306.
Постановою Верховного Суду від 04.05.2022 року скасовано рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.02.2020 року, постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 17.12.2020 року та додаткову постанову Третього апеляційного адміністративного суду від 21.01.2021 року по справі № 160/12341/19, направлено справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Рішенням  Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 25 липня 2022 року у справі № 160/12341/19 адміністративний позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  до  Головного управління ДПС у Дніпропетровській області     про скасування податкових повідомлень-рішень - задоволено частково. 
Визнано протиправними та скасовано повністю податкові повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2019 року: форма «н» № 0008693306 на суму 2 082 415,50 грн.; форма «р» № 0008703306 на суму податкового зобов`язання з ПДВ 4 164 831 та на суму штрафних (фінансових) санкцій 1 041 207,75 грн.
Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2019 року форми «р» № 0008643306 за платежем військовий збір на суму основного платежу 129 893,67 грн. та на суму штрафних (фінансових) санкцій 64 946,52 грн.
Визнано частково протиправним та скасовано податкове повідомлення – рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2019 року форми «р» № 0008603306 за платежем податок на доходи фізичних осіб, що сплачується фізичними особами за результатами річного декларування на суму основного платежу 1 558 724,02 грн. та на суму штрафних (фінансових) санкцій 779 362,02грн.
Визнано частково протиправною та скасовано вимогу про сплату боргу (недоїмки) Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.11.2019 року № Ф-0008653306 на суму недоїмки 158 656,38 грн.
Визнано частково протиправним та скасовано рішення про застосування штрафних санкцій за донарахування відповідним органом доходів і зборів або платником своєчасно не нарахованого єдиного внеску від 21.11.2019 року № 0008663306 в частині штрафних санкцій 23 678,17 грн.
В іншій частині заявлених позовних вимог – відмовлено.
29.07.2022 року позивачем до суду першої інстанції подано заяву про ухвалення додаткового рішення у справі в частині витрат на правничу допомогу у розмірі 24000 грн. До вказаної заяви позивачем додано: копію договору про надання правничої допомоги, копію акту здачі – прийняття робіт, копія прибуткового касового ордеру.
Додатковим Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 р. у справі № 160/12341/19 заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  про стягнення витрат на правничу допомогу - задоволено. Стягнуто з Головного управління ДПС у Дніпропетровській області за рахунок його бюджетних асигнувань на користь фізичної особи – підприємця ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 12000 грн.
Додаткове рішення обґрунтовано доведеністю та співмірністю заявленої суми судових витрат.
Не погодившись з додатковим рішенням суду, Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області  подано апеляційну скаргу, згідно якої особа, яка подає апеляційну скаргу, просить скасувати додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 р. у справі № 160/12341/19, як таке що винесено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вважає, що суд не застосував принципу співмірності під час задоволення заяви позивача. Зазначає, що заявлена сума є неспівмірною зі складністю справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги, внаслідок наступного.
Відповідно до частин першої та третьої статті 132 Кодексу адміністративного судочинства України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Згідно з пунктом 1 частини третьої статті 132 КАС до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до частини другої статті 134 КАС за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Згідно приписів частини першої статті 139 КАС при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Відповідно до частини четвертої статті 134 КАС для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Відповідно до частини сьомої статті 134 КАС обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Аналіз наведених положень процесуального законодавства дає підстави для висновку про те, що документально підтверджені судові витрати на правничу допомогу адвоката підлягають компенсації стороні, яка не є суб`єктом владних повноважень та на користь якої ухвалене рішення, за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень.
Апеляційним судом встановлено, що позивачем подано до матеріалів справи договір про надання професійної правничої допомоги від 03.12.2018 року, укладений між позивачем та адвокатом Міхайловим Олегом Володимировичем.
Крім того, матеріали справи містять копію акту здачі приймання робіт (наданих послуг) від 27.07.2022 року № 56, згідно змісту якого адвокатом надані наступні види послуг: зустріч, консультація клієнта, узгодження правової позиції - 3 год., вартість однієї години 1500 грн., 4500 грн.; отримання доказів для позовної заяви та виготовлення копій документів 4 год., вартість однієї години 1500 грн., 6000 грн.; опрацювання законодавчої бази, що регулює дані правовідносини та аналіз судової практики з даного питання 4 год,, вартість однієї години 1500 грн., 6000 грн.; підготовка пояснень та розрахунків 5 год., вартість однієї години 1500 грн., 7500 грн.
Також, позивачем подано до суду копію прибуткового касового ордеру № 2 та квитанції до нього від 27.07.2022 року на оплату юридичних послуг на суму 24000 грн.
Відтак, колегія суддів відхиляє доводи скаржника про те, що витрати позивача на правничу допомогу в повному обсязі не доведено.
Колегія суддів зазначає, що в силу положень ч. 5 ст. 134 КАС України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
При частковому задоволенні позову судові витрати покладаються на обидві сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. При цьому суд не включає до складу судових витрат, які підлягають розподілу між сторонами, витрати суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката та сплату судового збору (ч. 3 ст. 139 КАС України).
Частиною 9 статті 139 КАС України передбачено, що при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Вищезазначені норми передбачають, що вирішенню питання про розподіл судових витрат передує врахування судом, зокрема, обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору.
При цьому, принципи обґрунтованості та пропорційності розміру таких витрат до предмета спору повинні розглядатися, у тому числі, через призму принципу співмірності, який включає у себе такі критерії: складність справи та виконаних робіт (наданих послуг); час, витрачений на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсяг наданих послуг та виконаних робіт; ціна позову та (або) значення справи для сторони.
Відповідно до  ст. 19 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»  визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Отже, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо, а договір про надання правової допомоги укладається на такі види адвокатської діяльності як захист, представництво та інші види адвокатської діяльності.
Колегія суддів враховує висновки Верховного Суду у складі Касаційного адміністративного суду викладені у постанові від 14 листопада 2019 року по справі № 826/15063/18, згідно яких: «…суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої ухвалене судове рішення, всі понесені нею витрати на професійну правничу допомогу, якщо, керуючись принципами справедливості та верховенства права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, враховуючи такі критерії, як складність справи, витрачений адвокатом час, значення спору для сторони тощо.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, необхідно досліджувати на підставі належних та допустимих доказів обсяг фактично наданих адвокатом послуг і виконаних робіт, кількість витраченого часу, розмір гонорару, співмірність послуг категоріям складності справи, витраченому адвокатом часу, об`єму наданих послуг, ціні позову та (або) значенню справи.
При визначенні суми компенсації витрат, понесених на професійну правничу допомогу, суд повинен керуватися критерієм реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерієм розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та суті виконаних послуг».
З цих підстав, зважаючи на часткове задоволення позовних вимог, предмет спору, заявлені позовні вимоги, зміст позовної заяви, складність справи та значний обсяг доказів,  складність та обсяг виконаних адвокатом послуг, час, витрачений на надання послуг, значення справи для сторони, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність підстав для стягнення за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у розмірі 12000,00 грн., що є співмірним зі складністю справи та відповідає принципу справедливості.
Натомість, доводи апеляційної скарги, що розмір витрат на правничу допомогу у даній справи не є співмірним із вчиненими діями, є безпідставними.
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують обставини, досліджені та перевірені в суді першої інстанції та не впливають на висновки суду, викладені в оскаржуваному рішенні.
Підсумовуючи, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і не дають підстав для висновку про помилкове застосування судом першої інстанції норм матеріального або процесуального права.
Згідно із ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 316, 321, 322, 327, 329 КАС України, суд 
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Дніпропетровській області на додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 р. у справі № 160/12341/19 - залишити без задоволення.
Додаткове рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 01 вересня 2022 р. у справі № 160/12341/19 - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках  та строки передбачені ст.ст.328,329 КАС України. 
   
Головуючий - суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко