КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М     У К Р А Ї Н И
 
07 листопада 2022 року
 
справа № 357/10491/20
                                         
провадження № 22-ц/824/2868/2022 
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
            судді-доповідача: Музичко С.Г.,
            суддів: Болотова Є.В., Олійника В.І.
 
учасники справи:
позивач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «УНІКА»
відповідач -   ОСОБА_1 
 
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року, ухваленого під головуванням судді Кошель Б.І. у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА» до ОСОБА_1 про стягнення виплаченого страхового відшкодування,-
 
В С Т А Н О В И В :
 
В жовтні 2020 року позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом в якому просив стягнути із відповідача на свою користь суму страхового відшкодування у розмірі 55 035,86 грн. та судові витрати по справі.
Вимоги обґрунтовані тим, що 05.04.2018 року між ПАТ СК «УНІКА» та ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №347001/4100/0000265. Предметом договору є, зокрема, майнові інтереси страхувальника пов`язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном: транспортний засіб Volkswagen Grafter, реєстраційний номер НОМЕР_1 . 09.08.2018 року о 14 годині ОСОБА_1 , керуючи автомобілем Volkswagen Gaf, реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Біла Церква по бульвару Олександрійському на перехресті з вул. Фастівська, скоїв зіткнення з автомобілем Volkswagen Grafrer, реєстраційний номер НОМЕР_1 . Внаслідок ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження. Відповідно до постанови Білоцерківського міськрайонного суду Київської області 26.09.2018 року винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, визнано ОСОБА_1 та притягнуто його до адміністративної відповідальності. У зв`язку з настанням страхового випадку, відповідно до умов договору добровільного страхування транспортних засобів, ПАТ «Страхова компанія «УНІКА» відшкодувало ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» страхове відшкодування у розмірі 55 035,86 грн. Позивач посилається на ст. 27 Закону України «Про страхування» та просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування.
Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «УНІКА»  страхове відшкодування у розмірі 55 035 грн 86 коп., а також судовий збір у сумі 2102 грн 00 коп.
Не погоджуючись із рішенням суду представник відповідача подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати, у задоволенні позову відмовити. 
Вимоги обґрунтовані тим, що сума страхового відшкодування не відповідає обсягу і вартості пошкоджень автомобіля. Позивачем не надано доказів на підтвердження фактичної та реальної вартості ремонту тих пошкоджень, які спричинені діями відповідача. Судом не надано оцінки страховому акту від 25.10.2018 р., в якому зазначено про страховий сертифікат, на підставі якого визначено вартість відновлювального ремонту у розмірі 37700,63 грн. Надана позивачем калькуляція виконана в програмі AUDATEXбез зазначення особи її складення. Апелянт вважає, що надані позивачем докази не дають можливості встановити фактичні витрати на ремонт пошкодженого транспортного засобу.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ПАТ «СК «Уніка» просить рішення суду залишити без змін, апеляційну скаргу залишити без задоволення.
В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що ПрАТ «СК «Уніка» у відповідності до умов укладеного договору страхування визначило суму страхування/відновлювального ремонту автомобіля на підставі рахунку СТО та калькуляції. Зазначає, що відповідачем не надано доказів на того, що сума страхового відшкодування не відповідає дійсності чи є завищеною. 
Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України дана справа розглядається судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційних скарг, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Задовольняючи позов суд першої інстанції виходив із обґрунтованості позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.
Судом встановлено, що 05.04.2018 року між ПрАТ «СК «Уніка» та АТ «Райффайзен Банк Аваль» укладено договір добровільного комплексного страхування наземних транспортних засобів № 347001/4100/0000265, предметом якого є страхування транспортного засобу Volkswagen Grafter, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .
Судом також встановлено, що 09.08.2018 року о 17.00 год. в м. Біла Церква по б-ру. Олександрійському, водій ОСОБА_1 , керував автомобілем марки Volkswagen Gaf, д.н.з. НОМЕР_2 , під час руху не врахував дорожню обстановку, ігнорував вимогу дорожнього знаку 2.1. виїхав на головну дорогу перехрестя з вул. Фастівська, що призвело до зіткнення з автомобілем марки Volkswagen Grafter, д.н.з. НОМЕР_1 , водій якого мав перевагу в русі. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив ПДР, у зв`язку з чим відповідача було притягнуто адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України, що підтверджується постановою Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 26.09.2018 року.
Згідно рахунку № 2310281261-1 від 04.09.2018 року, виданої ТОВ «Атлант-М Лепсе», вартість робіт виконаних щодо транспортного засобу Volkswagen Grafter, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 60 035,86 грн.
Згідно страхового акту № 00268569 від 26.11.2018 року вартість матеріального збитку з врахуванням зносу транспортного засобу Volkswagen Grafter, д.н.з. НОМЕР_1 , складає 60 035,86 грн, розмір франшизи становить 5 000,00 грн.
Наказом № 00268569 від 25.10.2018 року ПАТ «СК «Уніка» вирішено виплатити АТ «Райффайзен Банк Аваль» страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитку в розмірі 32 700,63 грн, шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Атлант-М Лепсе».
Згідно платіжного доручення № 050153 від 26.10.2018 року ПАТ «СК «Уніка» перерахувала ТОВ «Атлант-М Лепсе» страхове відшкодування за договором № 347001/4100/0000265 від 05.04.2018 року у розмірі 32700,63 грн.
Наказом № 00268569 (доплата) від 26.11.2018 року ПАТ «СК «Уніка» вирішено виплатити АТ «Райффайзен Банк Аваль» страхове відшкодування згідно розрахунку суми збитку в розмірі 22 335,23 грн, шляхом перерахування безготівкових коштів на рахунок ТОВ «Атлант-М Лепсе».
Згідно платіжного доручення № 055954 від 27.11.2018 року ПАТ «СК «Уніка» перерахувала ТОВ «Атлант-М Лепсе» страхове відшкодування за договором № 347001/4100/0000265 від 05.04.2018 року у розмірі 22 335,23 грн.
Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
За змістом статей  22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону України «Про страхування» здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.
Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речову право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використанням, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
Особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування (ч. 1 ст. 1191 ЦК України).
Згідно з ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування»  до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.
Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду.
Враховуючи, що на момент настання дорожньо-транспортної пригоди транспортний засіб Volkswagen Grafter, д.н.з. НОМЕР_1 , який належить АТ «Райффайзен Банк Аваль», був застрахований за договором добровільного комплексного страхування на транспорті № 347001/4100/0000265 від 05.04.2018 року, та відповідно до вказаного договору позивачем було сплачено страхове відшкодування на загальну суму 55 035,86 грн колегія суддів погоджується із висновком суду про наявність підстав для задоволення позову та стягнення з відповідача на користь позивача сплачену суму страхового відшкодування.
Доводи апеляційної скарги щодо відсутності доказів на підтвердження розміру понесених витрат на відновлювальні роботи автомобіля спростовуються рахоноком ТОВ «Атлант-М Лепсе» від 04.09.2018 року, страховим актом № 00268569 від 26.11.2018 року.Доказів, які б давали підстави ставити під сумнів розмір та обґрунтованість страхового відшкодування, Відповідачем не надано.
Посилання апелянта на те, що  ремонтна калькуляція є неналежним доказом, судом не приймається, оскільки вимог щодо оформлення сформованої ремонтної калькуляції, зокрема наявності в ній печатки чи підпису, законодавством не встановлено.
Відповідачем вартість відновлювального ремонту автомобіля не спростована.
Клопотань щодо призначення експертизи стороною відповідача заявлено не було. 
Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про те, що при розгляді справи судом першої інстанції допущено порушення норм матеріального або неправильне застосування норм процесуального права.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до п.1 ч. 6 ст. 19 ЦПК України дана справа є малозначною,  та враховуючи положенняч. 3 ст. 389 ЦПК України  постанова апеляційного суду касаційному оскарженню не підлягає.
 Керуючись ст.ст. 367, 375, 381, 382, 389 ЦПК України, суд, -
 
               П О С Т А Н О В И В :
 
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 залишити без задоволення.
Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 02 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту прийняття, та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
 
            Суддя-доповідач                                                              

            Судді