Справа № 991/4502/22
Провадження 1-кс/991/4519/22

ВИЩИЙ АНТИКОРУПЦІЙНИЙ СУД 

У Х В А Л А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 жовтня 2022 року                                                                         м. Київ

Слідчий суддя Вищого антикорупційного суду ОСОБА_33, за участю секретаря судового засідання ОСОБА_34, прокурора ОСОБА_35, підозрюваного ОСОБА_1 , захисника ОСОБА_36, розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у місті Києві клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_35 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в рамках кримінального провадження № 52020000000000345 від 22.05.2020 р.,
ВСТАНОВИВ:
До Вищого антикорупційного суду надійшло клопотання прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора (далі - САП) ОСОБА_35 про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_1 в рамках кримінального провадження № 52020000000000345 від 22.05.2020, зокрема, за підозрою ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України, в якому прокурор просить продовжити на два місяці стосовно підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , строк дії обов`язків, покладених на нього ухвалою Вищого антикорупційного суду від 12.08.2022 (справа № 991/2729/22, провадження 1-кс/991/2746/22), а саме:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020, слідчого судді, суду;
2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020 чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 
3) утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також свідками: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
Клопотання мотивовано тим, що: 
1) ОСОБА_1 обґрунтовано підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, - у закінченому замасі на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, - складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів;
2) кримінальне правопорушення, передбачене ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким корупційним злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна;
3) у рамках даного кримінального провадження до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді застави та покладено ряд додаткових процесуальних обов`язків, термін дії яких закінчується 12.10.2022;
4) продовжують існувати ризики вчинення підозрюваним ОСОБА_1 дій, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
В судовому засіданні прокурор САП ОСОБА_37 підтримав подане ним клопотання та просив задовольнити із зазначених вище підстав.
В судовому засіданні захисник підозрюваного ОСОБА_1 - адвокат ОСОБА_38 заперечував проти доводів клопотання, зазначив, що підозра, про яку повідомлено ОСОБА_1 є необґрунтованою, застава, яку внесено за підозрюваного є тягарем для ОСОБА_1 , просив відмовити у задоволенні клопотання.
Підозрюваний ОСОБА_1 підтримав позицію свого захисника, просив відмовити у задоволені клопотання прокурора.

Заслухавши доводи сторін та дослідивши матеріали клопотання, слідчий суддя дійшов до наступного висновку.
Слідчим суддею встановлено, що детективами Національного антикорупційного бюро України (далі - НАБУ) здійснюється досудове розслідування, а прокурорами САП - процесуальне керівництво у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020.
Досудовим розслідуванням встановлено, що в період з другої половини серпня 2018 по 12.03.2020, достовірно знаючи про відсутність необхідності в залученні комерційних посередників-нерезидентів для проведення робіт (надання послуг), пов`язаних із укладанням та реалізацією умов зовнішньоекономічного контракту з компанією «PT. Eska Baja Mandiri» від 20.09.2018 № 25/80-К щодо капітального ремонту авіаційних двигунів АЛ-31Ф та виносних коробок агрегатів до літаків типу Су-27 для потреб Військово-повітряних сил Республіки Індонезія на суму 2 800 000 дол. США, у зв`язку з проведенням передконтрактної роботи працівниками ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та відповідно ненадання ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» компанією «European commercial and industrial company s.r.o» агентських послуг пов`язаних з укладенням та подальшим виконанням контракту із компанією «PT. Eska Baja Mandiri» і відсутність підстав для перерахування грошових коштів за агентські послуги, діючи за попередньою змовою групою осіб заступник генерального директора, а з 08.01.2020 в.о. генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_1 , генеральний директор ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_2 та начальник відділу № 4 департаменту контрактної роботи № 2 ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_3 , шляхом зловживання службовим становищем за пособництва головного спеціаліста відділу № 4 департаменту контрактної роботи № 2 ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою реалізації спільного злочинного умислу, вчинили усі залежні від них дії (закінчений замах) спрямовані на заволодіння чужим майном, а саме грошовими коштами ДП «ЛРЗ «Мотор» в сумі 488 000,00 дол. США (гривневий еквівалент 11 724 541,60 грн за курсом Національного банку України 24,0257 грн за 1 дол. США), що більш ніж у 600 разів перевищує неоподатковуваний мінімум доходів громадян та є особливо великим розміром, які йому належать на підставі ч. 2 ст. 1014 ЦК України та п. 6.8.1 Договору комісії від 03.10.2018 № 25/87-Д/471ДКЕ/18 укладеного між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та ДП «ЛРЗ «Мотор», шляхом їх перерахування із рахунку ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» на користь компанії «European commercial and industrial company s.r.o» на підставі завідомо неправдивих документів - агентської угоди від 10.09.2018 № 25/3д-19 та акту про надання послуг/виконаних робіт від 15.01.2020 з метою подальшого розподілу між учасниками злочинної змови і доведення таким чином злочину до кінця, але зазначені грошові кошти не були перераховані на рахунок компанії «European commercial and industrial company s.r.o», у зв`язку з чим злочин не був закінчений з причин, що не залежали від їх волі.
Крім того, 15.01.2018 року, ОСОБА_1 , будучи службовою особою - виконувачем обов`язків генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», склав та видав завідомо неправдивий офіційний документ - Акт від 15.01.2020 про надання послуг/виконаних робіт за угодою № 25/3д-19 від 10.09.2018, який містив завідомо неправдиві відомості про те, що компанія «European commercial and industrial company s.r.o» на виконання згаданої угоди нібито провела на території Республіки Індонезія передконтрактні переговори та сприяла ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» в укладенні зовнішньоекономічного контракту № 25/80-К від 20.09.2018 з компанією «PT. Eska Baja Mandiri» на капітальний ремонт Виробів (авіаційних двигунів та ВКА до них), загальною вартістю 2 800 000 (два мільйони вісімсот тисяч) дол. США, на підставі якого ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» планувало здійснити оплату агентської винагороди компанії «European commercial and industrial company s.r.o» шляхом перерахування грошових коштів на рахунок цієї компанії в сумі 488 000,00 дол. США (гривневий еквівалент 11 724 541,60 грн за курсом Національного банку України 24,0257 грн за 1 дол. США), які належали ДП «ЛРЗ «Мотор» на підставі ч. 2 ст. 1014 ЦК України та п. 6.8.1 Договору комісії від 03.10.2018 № 25/87-Д/471ДКЕ/18 укладеного між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та ДП «ЛРЗ «Мотор», з метою заволодіння ними за попередньою змовою групою осіб у складі генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_1 , генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_2 та начальника відділу № 4 департаменту контрактної роботи № 2 ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_3 , шляхом зловживання службовим становищем та за пособництва головного спеціаліста відділу № 4 департаменту контрактної роботи № 2 ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_4 та ОСОБА_5 з метою обернення їх на власну користь. 
26.07.2022 ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених . 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191, ч. 1 ст. 366 КК України.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.08.2022 (справа № 991/2729/22 провадження № 1-кс/991/2746/22) до підозрюваного ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді застави у розмірі 800 прожиткових мінімумів для працездатних осіб, що становить 1984800 та покладено додатуові процесуальні обов`язки: 1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020, слідчого судді, суду; 2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020 чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи; 3) утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також свідками: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 . Строк дії ухвали в частині покладання на підозрюваного обов`язків - до 12 жовтня 2022 року включно (Том № 4 а. 95-108).
Ухвалою колегії суддів апеляційної палати Вищого антикорупційного суду від 21.09.2022 (справа № 991/2729/22 провадження № 11-сс/991/244/22), зазначену ухвалу слідчого судді залишено без змін (Том № 4 а. 109-120).
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.09.2022 (справа № 991/3838/22 провадження № 1-кс/991/3855/22) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020 продовжено до 26.12.2022 (Том № 4 а. 121-131).
На виконання ухвали слідчого судді Вищого антикорупційного суду за підозрюваного ОСОБА_1 внесено заставу у розмірі 1 984 800, 00 грн.

Відповідно до ч. 7 ст. 194 КПК України, обов`язки, передбачені частинами п`ятою та шостою цієї статті, можуть бути покладені на підозрюваного, обвинуваченого на строк не більше двох місяців. У разі необхідності цей строк може бути продовжений за клопотанням прокурора в порядку, передбаченому статтею 199 цього Кодексу. Після закінчення строку, в тому числі продовженого, на який на підозрюваного, обвинуваченого були покладені відповідні обов`язки, ухвала про застосування запобіжного заходу в цій частині припиняє свою дію і обов`язки скасовуються.
Частино 3 ст. 199 КПК України встановлено, що клопотання про продовження строку тримання під вартою, крім відомостей, зазначених у статті 184 цього Кодексу, повинно містити: 1) виклад обставин, які свідчать про те, що заявлений ризик не зменшився або з`явилися нові ризики, які виправдовують тримання особи під вартою; 2) виклад обставин, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали про тримання під вартою.
Враховуючи зазначені положення закону, слідчий суддя при вирішенні питання про продовження строку дії покладених на підозрюваного ОСОБА_1 обов`язків, має встановити: 1) обставини які свідчать про те, що заявлені ризики не зменшилися або з`явилися нові ризики, які виправдовують продовження строку дії покладених на підозрюваного обов`язків; 2) обставини, які перешкоджають завершенню досудового розслідування до закінчення дії попередньої ухвали, якою на підозрюваного покладено ряд обов`язків, визначених п. 5 ст. 194 КПК України.
Відповідно до ч. 5 ст. 194 КПК України, якщо під час розгляду клопотання про обрання запобіжного заходу, не пов`язаного з триманням під вартою, прокурор доведе наявність всіх обставин, передбачених частиною першою цієї статті, слідчий суддя, суд застосовує відповідний запобіжний захід, зобов`язує підозрюваного, обвинуваченого прибувати за кожною вимогою до суду або до іншого визначеного органу державної влади, а також виконувати один або кілька обов`язків, необхідність покладення яких була доведена прокурором.

Так, ОСОБА_1 підозрюється у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України, а саме: у закінченому замасі на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службовою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах; у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 366 КК України, а саме у складанні, видачі службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів.
Відповідно до ч. 6 ст. 12, примітки до ст. 45 КК України, злочин, передбачений ч. 5 ст. 191 КК України, є особливо тяжким корупційним злочином, за який передбачено покарання у вигляді позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна.
Згідно з доводами, викладеними у клопотанні, та документами, наданими на підтвердження цих доводів, обґрунтованість підозри щодо вчинення ОСОБА_1 інкримінованих йому кримінальних правопорушень підтверджується сукупністю зібраних доказів, зокрема, копіями наступних документів: контрактом № 25/80-К від 20.09.2018 між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та компанією «PT. Eska Baja Mandiri», Республіка Індонезія, стосовно надання послуг з капітального ремонту двигунів АЛ-31Ф № 30109941223637, № 30109941223639 та виносних коробок агрегатів до літаків типу Су-27 для потреб Військово-Повітряних Сил Республіки Індонезія на загальну суму 2 800 000 (два мільйони вісімсот тисяч) доларів США, додатками до нього (Том № 2 а. 18-35); договором комісії між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та ДП «ЛРЗ Мотор» № 25/87-Д/471 ДКЕ/18 від 03.10.2018, додатковою угодою до нього, додатком до договору, додатком до додаткової угоди, актом технічної інспекції майна, актом виконаних робіт, актом приймання-передачі відповідно до умов договору (Том № 2 а. 40-55); звітом комісіонера № 6/1 по договору комісії № 25/87-Д/471ДКЕ/18 від 03.10.2018 (Том № 2 а. 58); агентською угодою № 25/3д-19 від 10.09.2018 між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та компанією «European commercial and industrial company s.r.o.», додатковою угодою № 1 до агентської угоди, протоколом узгодження додаткової угоди, актом від 15.01.2020 про надання послуг/виконаних робіт за угодою № 25/3д-19 від 10.09.2018 (Том № 2 а. 59-71); документами на підтвердження вжиття заходів щодо здійснення оплати на виконання агентської угоди № 25/3д-19 від 10.09.2018 (Том № 2 а. 76-77); звітом № 83 про виконання програми прийому і роботи з делегацією компанії «PT. Eska Baja Mandiri» та представників Військово-повітряних сил Індонезії (Том № 2 а. 99-100); листуванням між ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» та компаніями «PT. Eska Baja Mandiri», «European commercial and industrial company s.r.o.» (Том № 2 а. 108-234); матеріалами кримінального провадження, які надійшли від компетентного органу Чеської Республіки супровідним листом за № 1 NZM1055/2020-15 від 11.01.2021 (вх. № 145/1127-00 від 19.01.2021) на виконання запиту про міжнародну правову допомогу від 19.08.2020 № 10-145/29498 у кримінальному проваджені № 52020000000000345 ( Том № 3 а. 151-199); висновком експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 9 від 15.04.2021 про проведення судово-почеркознавчої експертизи (Том № 3 а. 127-149); протоколами огляду від 01.10.2020, 02.10.2020, 24.06.2021, 28.12.2021, 31.12.2021, 14.01.2022 та 25.05.2022 (Том № 3 а. 200-258, Том № 4, а. 1-14, 25-38); показами свідка (Том № 3 а. 262-266); протоколами за результатами проведення негласної слідчої (розшукової) дії - зняття інформації з транспортних телекомунікаційних мереж від 08.07.2020 та від 08.09.2020 (Том № 3 а. 267-280) та іншими доказами в їх сукупності.
ОСОБА_1 займав посаду заступника генерального директора, а з 08.01.2020 виконуючого обов`язки генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш».
Відповідно до Доручення тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_6 № 161/ТП від 18.08.2018 (Том № 2 а. 92) ОСОБА_3 , менеджеру проектів, доручено бути відповідальною особою за підготовку та виконання торговельного проекту № 1322 від 18.08.2018. Керуючий за напрямком - заступник генерального директора ОСОБА_1 .
Згідно Кошторису (попереднього) Ремонт авіаційних двигунів АЛ-31Ф № 1322 від 18.08.2018, наданого прокурором у судовому засіданні, вказаний торговельний проект стосується ремонту авіаційних двигунів АЛ-31Ф для компанії «PT. Eska Baja Mandiri», Індонезія для Військово повітряних сил Республіки Індонезія.
Як вбачається із протоколу огляду від 31.12.2021 (Том № 4 а. 4-9), оглядом документів, які були виявлені та вилучені під час обшуку у приміщеннях ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», переговори щодо можливості проведення капітального ремонту двигунів АЛ-31Ф для потреб військово повітряних сил Республіки Індонезія велися ще у травні 2018 року. При цьому, менеджером проектів ОСОБА_3 складено, а тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_2 затверджено Звіт № 67 відповідно до якого, здійснення передконтрактної роботи щодо капітального ремонту двигунів АЛ-31Ф до літаків типу Су-27 для потреб Війського повітряних сил Республіки Індонезія, зокрема з компанією «PT. Eska Baja Mandiri», здійснював менеджер проектів ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_3 , перебуваючи у період з 18 травня по 08 червня 2018 року у вирядженні в м. Джакарта, Республіка Індонезія.
При цьому, Угода № 25/3д-19 щодо надання агентських послуг компанією «European commercial and industrial company s.r.o.» щодо укладання угод з приводу капітального ремонту авіаційних двигунів датована 10.09.2018. Як вбачається із матеріалів клопотання (Том 3 а. 59-67), угода № 25/3д-19 від 10.09.2018 погоджена 02.10.2018-03.10.2018, а внесена до системи документообігу ДП ДЗІФ «Укрінмаш» 03.10.2018, тобто майже через місяць після її укладання.
Відповідно до матеріалів клопотання (Том № 2 а. 153-154), листи від компанії «European commercial and industrial company s.r.o.», адресовані ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», за № 1221-1 від 05.05.2018 та № 2171-1 від 09.08.2018 додані в електронну систему документообігу ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» (IT-Enterprise) лише 10.04.2019, що підтверджується протоколами огляду від 17.01.2022 (Том № 4 а. 15-17) та від 19.07.2022 (Том № 4 а. 18-20).
Крім того, виконуючим обов`язки генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_1 було вчинено дії направлені на оплату винагороди агенту по Угоді № 25/3д-19 від 10.09.2018, а саме: до АБ «Укргазбанк» направлено лист із відповідними додатками для проходження фінансового моніторингу (Том № 2 а. 77), у відповідь на лист співробітника банку ОСОБА_26 (Том № 2 а. 89-90) щодо необхідності надати додаткові відомості направив додаткові документи (Том № 2 а. 91). Проте, здійснити платіж не вдалось з причин, які не залежали від дій посадових осіб ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» - банком заблоковано проведення фінансової операції на користь компанії «European commercial and industrial company s.r.o.».
Виконуючим обов`язки Генерального директора ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» ОСОБА_1 підписано Акт про надання послуг/виконаних робіт від 15.01.2020 (Том № 2 а. 71) на виконання умов Агентської угоди № 25/3д-19 від 10.09.2018.
Крім того, посаду директора компанії «European commercial and industrial company s.r.o.» займали: ОСОБА_27 з 21.04.2010 по 19.12.2018 та ОСОБА_28 з 08.11.2019 по 01.07.2020 (Том № 2 а. 178-184), що підтверджується їх показами (Том № 3 а. 167, 196).
Відповідно до показів ОСОБА_29 (Том № 3 а. 196-198), ним не велись переговори з фірмою з України та не підписувались листи № 01-01/05-2018 від 01.05.2018, № 01-09/08-2018 від 09.08.2018, договір про представництво № 25/3d-19 від 10.09.2018, додаткова угода № 1 від 15.01.2020 до вказаного договору та протокол щодо надання послуг/виконання роботи від 15.01.2020 на підставі зазначеного договору про представництво. 
Відповідно до показів свідка ОСОБА_28 (Том № 3 а. 167), ним не підписувалась додаткова угода № 1 від 15.01.2020 до угоди № 25/3д-19, а підписи у вказаній додатковій угоді та акті про надання послуг/виконаних робіт за агентською угодою № 25/3д-19 від 10.09.2018 проставлені не ним.
Згідно висновку експерта Українського науково-дослідного інституту спеціальної техніки та судових експертиз Служби безпеки України № 9 від 15.04.2021 про проведення судово-почеркознавчої експертизи (Том № 3 а. 126-150), підпис в графі «За та від імені ВИКОНАВЦЯ» в угоді № 25/3д-19 від 10.09.2018 виконаний не ОСОБА_30 , а нішою особою з наслідуванням справжнім підписам ОСОБА_31 ; підпис в графі «за та від імені ВИКОНАВЦЯ» в додатковій угоді № 1 від 15.01.2020 до Угоди від 10.09.2018 № 325/3д-19 виконаний не ОСОБА_28 , а іншою особою; підпис в графі «ВИКОНАВЕЦЬ» в акті про надання послуг/виконаних робіт від 15.01.2020 виконаний не ОСОБА_28 , а іншою особою.
Вказані обставини у їх сукупності дають підстави дійти до висновку, що ОСОБА_1 могло бути вчинено закінчений замах на заволодіння чужим майном шляхом зловживання службою особою своїм службовим становищем, вчинене за попередньою змовою групою осіб, в особливо великих розмірах, тобто злочин, передбачений ч. 2 ст. 15 ч. 5 ст. 191 КК України; складання, видача службовою особою завідомо неправдивих офіційних документів, тобто злочин, передбачений ч. 1 ст. 366 КК України.
Разом з тим, обставини здійснення підозрюваним конкретних дій та доведеність його вини потребують перевірки та оцінки у сукупності з іншими доказами у кримінальному провадженні під час подальшого досудового розслідування.
За такого, обґрунтованість підозри щодо вчинення підозрюваним ОСОБА_1 вищевказаного кримінального правопорушення підтверджується наявними в матеріалах кримінального провадження доказами, що є достатніми для висновку, що підозра не є вочевидь необґрунтованою та відповідає стандарту переконання «обґрунтована підозра».

У клопотанні прокурор посилається на продовження існування ризиків, передбачених пунктами 1-3 частини 1 статті 177 КПК, а саме: переховуватись від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на потерпілого, свідка, іншого підозрюваного, обвинуваченого, експерта, спеціаліста у цьому ж кримінальному провадженні.
Метою продовження строку покладених на підозрюваного обов`язків, передбачених ч. 5 ст. 194 КПК України, є запобігання можливим спробам останнього вчинити дії, передбачені ч. 1 ст. 177 КПК України.
Ризики, які дають достатні підстави слідчому судді, суду вважати, що підозрюваний може здійснити спробу протидії кримінальному провадженню у формах, що передбачені частиною 1 статті 177 КПК України, слід вважати наявними за умови встановлення обґрунтованої ймовірності можливості здійснення підозрюваним зазначених дій. При цьому Кримінальний процесуальний кодекс України не вимагає доказів того, що підозрюваний обов`язково (поза всяким сумнівом) здійснюватиме відповідні дії, однак вимагає доказів того, що він має реальну можливість їх здійснити у конкретному кримінальному провадженні в майбутньому.
Зазначений стандарт доказування (переконання) слідчий суддя використовує для перевірки наявності ризиків, передбачених частиною 1 статті 177 КПК України, у цьому кримінальному провадженні щодо підозрюваного ОСОБА_1 .
Слідчим суддею встановлено, що ризики, які дають достатні підстави вважати, що підозрюваний ОСОБА_1 може вчинити дії, передбачені пунктами 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які наведені в ухвалі слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 12.08.2022 та існування яких стало підставою для застосування до підозрюваного запобіжного заходу і покладення додаткових обов`язків, на даний час продовжують існувати.
Щодо ризику переховування від органів досудового розслідування та суду 
Ризик переховування від правосуддя слідчий суддя оцінює в світлі обставин цього кримінального провадження та особистої ситуації (обставин) підозрюваного ОСОБА_1 (фактичних даних, які можуть свідчити про особливості характеру та моральні принципи, сімейний стан, освіту, роботу, місце проживання, засоби до існування).
У розумінні практики ЄСПЛ, тяжкість обвинувачення хоча і не є самостійною підставою для утримання особи під вартою, проте таке обвинувачення, у сукупності з іншими обставинами, збільшують ризик втечі настільки, що його неможливо відвернути, не взявши особу під варту. Зокрема, у справі «Ілійков проти Болгарії» від 26 липня 2001 року, ЄСПЛ зазначено, що суворість передбаченого покарання є суттєвим елементом при оцінюванні ризиків переховування. 
Таким чином, ризик переховування від органу досудового розслідування/суду обумовлюється, серед іншого, можливістю притягненням до кримінальної відповідальності та пов`язаними із цим можливими негативними для особи наслідками (обмеженнями) і, зокрема, суворістю передбаченого покарання (злочин, у якому, зокрема, обґрунтовано підозрюється ОСОБА_1 , передбачає виключно покарання у виді реального позбавлення волі на строк від семи до дванадцяти років з позбавленням права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю на строк до трьох років та з конфіскацією майна). Вказане особливо сильно підвищує ризик переховування від органів досудового розслідування та суду на перших етапах притягнення особи до кримінальної відповідальності.
При цьому, слідчий суддя при встановленні даного ризику враховує існування інших факторів, які можуть свідчити про наявність у ОСОБА_1 можливості переховуватися від органу досудового розслідування та суду, зокрема, про відсутність перешкод для ОСОБА_1 покинути територію України свідчить також і наявність паспортів громадянина України для виїзду за кордон, враховуючи досвід підозрюваного щодо перетину кордону в період протягом 2019-2022 років, наявність ділових зв`язків за межами території України, які ОСОБА_1 напрацьовані за роки здійснення своєї діяльності у підприємствах ДК «Укроборонпром», у тому числі на керівних посадах, достатні грошові активи для тривалого або постійного перебування за межами території України, що вказує на можливість підозрюваного переховуватись від органу досудового розслідування та суду.
Крім того, як не заперечується стороною захисту в судовому засіданні, ОСОБА_1 має можливість виїзду за межі території України в умовах дії воєнного стану та заборони на виїзд чоловікам призовного віку.
Таким чином, слідчий суддя дійшов до висновку, що ризик переховування від органів досудового розслідування та суду продовжує існувати.
Щодо ризику знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення
З огляду на те, що орган досудового розслідування продовжує здійснювати збір доказів у кримінальному провадженні, відшукувати конкретні речі та документи, що мають значення для провадження та нерозривно пов`язані із діяльністю ОСОБА_1 й осіб, які продовжують здійснювати трудову діяльність у ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», враховуючи взаємну зацікавленість підозрюваних у приховуванні доказів з метою уникнення можливої кримінальної відповідальності, існує ризик того, що ОСОБА_1 за допомогою інших осіб, в тому числі тих, які продовжують працювати в ДП ДГЗІФ «Укрінмаш» або керівництва ДК «Укроборонпром», вживатиме заходів щодо приховування чи знищення таких документів, які є важливими доказами у кримінальному провадженні.
Щодо ризику незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у кримінальному провадженні
При встановленні наявності ризику впливу на свідків слід враховувати встановлену КПК процедуру отримання показань від осіб, які є свідками у кримінальному провадженні, а саме: спочатку на стадії досудового розслідування показання отримуються шляхом допиту слідчим чи прокурором, а після направлення обвинувального акту до суду на стадії судового розгляду - усно шляхом допиту особи в судовому засіданні (частини 1, 2 статті 23, стаття 224 КПК України).
Суд може обґрунтовувати свої висновки лише на показаннях, які він безпосередньо сприймав під час судового засідання, або отриманих у порядку, передбаченому статтею 225 цього Кодексу. Суд не вправі обґрунтовувати судові рішення показаннями, наданими слідчому, прокурору, або посилатися на них, крім порядку отримання показань, визначеного статтею 615 цього Кодексу. (частина 4 статті 95 КПК України).
В свою чергу, частиною 11 ст. 615 КПК України визначено, що показання, отримані під час допиту свідка, потерпілого, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо хід і результати такого допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації. Показання, отримані під час допиту підозрюваного, у тому числі одночасного допиту двох чи більше вже допитаних осіб, у кримінальному провадженні, що здійснюється в умовах воєнного стану, можуть бути використані як докази в суді виключно у випадку, якщо у такому допиті брав участь захисник, а хід і результати проведення допиту фіксувалися за допомогою доступних технічних засобів відеофіксації.
За таких обставин ризик впливу на свідків існує не лише на початковому етапі кримінального провадження при зібранні доказів, а й продовжує існувати на стадії судового розгляду до моменту безпосереднього отримання судом показань від свідків та дослідження їх судом, крім випадків неможливості отримання безпосередньо судом таких показань внаслідок обставин, пов`язаних із введенням воєнного стану на території України.
Так, ОСОБА_1 та іншим підозрюваним, у випадку направлення обвинувальних актів до суду та визнання їх винуватості, може бути призначено виключно реальне покарання. 
ОСОБА_1 тривалий час підтримував тісні зв`язки з керівництвом та співробітниками ДП ДГЗІФ «Укрінмаш», які є свідками та підозрюваними у даному кримінальному провадженні, також напрацював зв`язки у керівництві ДК «Укроборонпром».
Оскільки, за результатами розгляду клопотання вбачається наявність зв`язку та взаємообумовленості інкримінованих підозрюваним діянь, то існує ризик впливу ОСОБА_1 на інших підозрюваних у цьому кримінальному провадженні з метою їх переконання у необхідності дачі неправдивих показань або відмови від їх надання, та на свідків з метою дачі ними неправдивих показань задля уникнення від можливої кримінальної відповідальності.
Враховуючи вищевикладене, ризики, передбачені ч. 1-3 ч. 1 ст. 177 КПК України, які стали підставо для застосування до підозрюваного ОСОБА_1 запобіжного заходу, продовжують існувати та не зменшились.

Разом з тим, при вирішенні питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_1 , у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя враховує особисту ситуацію підозрюваного (має постійне місце проживання та роботи, раніше до кримінальної відповідальності не притягався, одружений, позитивно характеризується за місцем роботи), проте, в світлі наведених вище фактичних даних, вони не є настільки переконливими та вагомими, щоб знизити встановлені слідчим суддею ризики до малоймовірності чи до їх виключення.

Отже, вирішуючи питання про продовження строку дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_32 , у зв`язку із застосуванням до нього запобіжного заходу у вигляді застави, слідчий суддя виходить з того, що на даний момент ризики переховування від органів досудового розслідування та суду; знищити, сховати або спотворити будь-яку із речей чи документів, які мають істотне значення для встановлення обставин кримінального правопорушення; незаконно впливати на свідків та інших підозрюваних у цьому ж кримінальному провадженні продовжують існувати та не зменшились, а тому саме такі мінімальні обов`язки, які покладені на підозрюваного ОСОБА_1 , можуть запобігти цим ризикам:
1) прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020, слідчого судді, суду;
2) повідомляти слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020 чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3) утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також свідками: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
При цьому, належна процесуальна поведінка підозрюваного ОСОБА_1 , на яку посилається сторона захисту, не свідчить про відсутність встановлених ризиків, а навпаки вказує на те, що застосований запобіжний захід разом із покладеними на підозрюваного додатковими процесуальними обов`язками, є такими, що достатньою мірою гарантують належну поведінку ОСОБА_1 у кримінальному провадженні з урахуванням встановлених ризиків.

Як вбачається із матеріалів клопотання (Том № 4 а. 121-131), у рамках кримінального провадження № 52020000000000345 необхідно отримати матеріали за результатами виконання запитів про міжнародну правову допомогу до компетентних органів Республіки Індонезія, які мають значення для встановлення важливих у даному кримінальному провадженні.
Ухвалою слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 21.09.2022 (справа № 991/3838/22 провадження № 1-кс/991/3855/22) строк досудового розслідування у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020 продовжено до 26.12.2022.

За такого, клопотання прокурора підлягає задоволенню.
Керуючись статтями 177, 194, 199, 309, 369-372, 376 КПК України, слідчий суддя
ПОСТАНОВИВ:
Клопотання задовольнити.
Продовжити на строк дії ухвали строк дії обов`язків, покладених на підозрюваного ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку із застосуванням щодо нього запобіжного заходу у виді застави, а саме:
1)прибувати за кожною вимогою до слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020, слідчого судді, суду;
2)повідомляти слідчого (детектива), прокурора у кримінальному провадженні № 52020000000000345 від 22.05.2020 чи суд про зміну свого місця проживання та місця роботи;
3)утримуватися від спілкування з підозрюваними ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а також свідками: ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 .
Попередити підозрюваного ОСОБА_1 , що в разі невиконання покладених на нього обов`язків, до нього може бути застосований більш жорсткий запобіжний захід і на нього може бути накладено грошове стягнення в розмірі, визначеному Кримінальним процесуальним кодексом України.
Контроль за виконанням ухвали покласти на прокурора Спеціалізованої антикорупційної прокуратури Офісу Генерального прокурора ОСОБА_35
Строк дії ухвали - два місяці, до 11 грудня 2022 року включно.
Ухвала оскарженню не підлягає.

СЛІДЧИЙ СУДДЯ ОСОБА_39