УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
20 грудня 2022 року                                                                                                              
м. Київ
 
справа № 759/9739/22
провадження № 51-3993 ск 22
 
Верховний Суд колегією суддів Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого           ОСОБА_1 ,
суддів                        ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , 
 
розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року, якою відмовлено у відкритті провадження 
за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року,
встановив:
Ухвалою слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року відмовлено у задоволенні клопотання ОСОБА_4 про закриття кримінального провадження № 4202018110000069 
від 18 листопада 2020 року, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 191 Кримінального кодексу України (далі - КК).
На вказане судове рішення ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу. Проте ухвалою Київського апеляційного суду від 07 листопада 2022 року відмовлено 
у відкритті апеляційного провадження. 
У касаційній скарзі ОСОБА_4 просить скасувати ухвалу апеляційного суду 
та призначити новий розгляд в суді апеляційної інстанції. В обґрунтування вказує на порушення судом апеляційної інстанції норм кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) та посилається на практику Верховного Суду України, зокрема на постанову Верховного Суду України від 12 жовтня 2017 року 
№ 5-142кс(15)17, в якій зроблено висновок про те, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, що не передбачена кримінальними процесуальними нормами, 
до яких відсилають положення ч. 3 ст. 309 КПК, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, а також на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року у справі № 243/6674/17-к.
Перевіривши доводи, наведені в касаційній скарзі, та додані до неї копії судових рішень, Верховний Суд дійшов такої думки.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України).
Відповідно до ч. 9 ст. 284 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) якщо закінчилися строки досудового розслідування з моменту внесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань до дня повідомлення особі про підозру, встановлені частиною першою статті 219 цього Кодексу, слідчий суддя може винести ухвалу про закриття кримінального провадження за клопотанням іншої особи, права чи законні інтереси якої обмежуються під час досудового розслідування, або її представника. 
За змістом цієї норми закону слідчий суддя має право ухвалити рішення 
як про закриття кримінального провадження, так і про відмову у задоволенні такого клопотання.
Положеннями ст. 309 КПК передбачено вичерпний перелік ухвал слідчого судді, 
які можуть бути оскарженні в апеляційному порядку. Скарги на інші ухвали слідчого судді оскарженню не підлягають і заперечення проти них можуть бути подані під час підготовчого провадження в суді. 
Апеляційний суд, відмовляючи у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 зазначив, що ухвала слідчого судді, якою відмовлено 
у задоволенні клопотання останнього про закриття кримінального провадження, оскарженню в апеляційному порядку не підлягає.
Посилання ОСОБА_4 на висновок Верховного Суду України, викладений 
у постанові від 12 жовтня 2017 року № 5-142кс(15)17, а також на висновок, викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 23 травня 2018 року 
у справі № 243/6674/17-к про те, що у разі постановлення слідчим суддею ухвали, яка не передбачена кримінальними процесуальними нормами, суд апеляційної інстанції не вправі відмовити у перевірці її законності, є безпідставним, оскільки 
у цьому провадженні слідчий суддя постановив ухвалу, яка віднесена кримінальним процесуальним законом до його компетенції.
Таким чином, апеляційний суд обґрунтовано, керуючись нормами ч. 4 ст. 399 КПК, відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , 
з чим погоджується і колегія суддів касаційної інстанції.
Істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, які були 
би безумовними підставами для скасування ухвали суду апеляційної інстанції, 
у касаційній скарзі не наведено.
Оскільки з наведених у касаційній скарзі  ОСОБА_4 мотивів убачається, 
що підстав для задоволення скарги немає, колегія суддів вважає за необхідне відмовити у відкритті касаційного провадження.  
Згідно з п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК суд касаційної інстанції постановляє ухвалу 
про відмову у відкритті касаційного провадження, якщо з касаційної скарги, наданих до неї судових рішень та інших документів убачається, що підстав для задоволення скарги немає.
Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 428 КПК, Верховний Суд
постановив:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_4 на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 листопада 
2022 року, якою відмовлено у відкритті провадження за його апеляційною скаргою на ухвалу слідчого судді Святошинського районного суду м. Києва від 13 вересня 2022 року.
Ухвала оскарженню не підлягає.
С у д д і:

ОСОБА_1                                    ОСОБА_2                                      ОСОБА_3