Номер провадження: 22-ц/813/724/22 
Справа № 523/19074/21
Головуючий у першій інстанції Сувертак І.В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21.11.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Сидоренко А.О.,
розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2021 року у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одеська міська рада, ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
ОСОБА_1 звернулась до суду першої інстанції із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, а саме просила: встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 та її бабою (матір`ю батька) ОСОБА_4 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Зазначені факти необхідно заявнику встановити для того, щоб оформити відповідні документи на спадщину, що відкрилася після смерті батька та баби, що зазначені вище.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2021 року відмовлено у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Одеська міська рада, ОСОБА_2 , про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Роз`яснено заявнику право звернення до суду за захистом своїх прав в порядку позовного провадження на загальних підставах.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_3 просить оскаржувану ухвалу скасувати оскаржувану ухвалу як таку, що перешкоджає подальшому розгляду справи, посилаючись на порушення норм процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції прийшов передчасного висновку про наявність спору про право та такі висновки є лише припущенням та не ґрунтуються на матеріалах справи.

Сповіщення сторін та заяви у справі.
У судове засідання, призначене на 09 листопада 2022 року, сторони у справі не з`явились, належним чином сповіщались про дату, час та місце розгляду справи, будь-яких заяв у справі не надходило.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Повне судове рішення виготовлено 21 листопада 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права
У ч. 1 ст. 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно до ч. 1 п. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Так, відмовляючи у відкритті провадження по цивільній справі за заявою про встановлення факту родинних відносин суд першої інстанції виходив з того, що встановлення фактів родинних відносин необхідно заявнику для того, щоб в майбутньому вирішити питання щодо прийняття спадщини після смерті батька та баби.
Суд першої інстанції дійшов висновком про відмову у відкритті провадження у справі згідно ч. 4 ст. 315 ЦПК України, оскільки із зазначеної заяви вбачається спір про право.
Однак колегія суддів не може погодитись із такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Згідно з ч. 1 ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до положень п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
Таким чином, юридичні факти можуть бути встановлені лише для захисту, виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав самого заявника.
Справи про встановлення юридичних фактів можуть бути предметом розгляду суду в порядку окремого провадження за таких умов: факти, які підлягають встановленню, повинні мати юридичний характер, тобто відповідно до закону викликати юридичні наслідки: виникнення, зміну або припинення особистих чи майнових прав громадян або організацій. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету, для якої необхідне його встановлення. Один і той самий факт для певних осіб і для певної мети може мати юридичне значення, а для інших осіб та для іншої мети - ні.
Таким чином, визначальним при розгляді заяви про встановлення певних фактів, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки, має значення наявність чи відсутність спору між спадкоємцями.
Суд першої інстанції зазначене не врахував, зазначаючи, що із заяви ОСОБА_1 вбачається спір про право, не вказав між ким саме є такий спір. Такими чином оскаржувана ухвала суду першої інстанції є необґрунтованою. 
Отже, заява про встановлення факту, що має юридичне значення, подано ОСОБА_1 до суду в порядку окремого провадження з метою захисту своїх прав та інтересів при вирішенні питання щодо збору документів для оформлення спадщини в нотаріальній конторі, а не для вирішення спору про право на спадщину.
Також, процесуальний закон вимагає встановити наявність спору про право, а не припускати його можливість, а тому оскаржувана ухвала суду першої інстанції не може вважатися законною.
На виконання положень ч. 4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосування норм права до спірних правовідносин колегія суддів враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду від 16 січня 2018 року по справі №640/10329/16-ц та від 30 травня 2022 року по справі №443/398/15-ц.
З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про те, що існує спір про право, зробив передчасний висновок про наявність підстав для відмови у відкритті провадження по цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
Таким чином, розглядаючи справу, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції неправильно застосовано норми процесуального права, а тому ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд,
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.
Ухвалу Суворовського районного суду м. Одеси від 16 листопада 2021 року скасувати.
Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 21 листопада 2022 року.

Головуючий                                                        Р.Д. Громік

Судді:                                                        М.М. Драгомерецький

                                                               А.І. Дришлюк