ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

16 вересня 2022 року 	м. Дніпро	справа № 340/7957/21	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
розглянувши в порядку письмового провадження в м. Дніпрі 
апеляційну скаргу ОСОБА_1 
на рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року (головуючий суддя Казанчук Г.П.) 
у справі № 340/7957/21 
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області, 
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії, -
                                                
                                                    ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії.
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 01.11.2021 відмовлено у відкритті провадження у справі в частині позовних вимог про визнання протиправними дій Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 липня 2015 року; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області призначити і здійснити виплату ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  РНОКПП НОМЕР_1 , пенсію за віком на пільгових умовах, відповідно до вимог п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 20 липня 2015 року.
Ухвалою судді Кіровоградського окружного адміністративного суду від 24.11.2021 відкрито провадження у справі за позовними вимогами про:
- визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у формі протоколу №1148 від 14 вересня 2021 року про відмову ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  РНОКПП НОМЕР_1 , у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. "б" ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 20 липня 2015 року;
- зобов`язання Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  включити період роботи ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  РНОКПП НОМЕР_1 , фізичною особою-підприємцем з 21.08.1993 по 03.12.1999, зарахувати в загальний страховий стаж   6 років 3 місяці 14 днів, та період сплати добровільних внесків на одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.08.2005 по 31.12.2006 та з 01.08. 2011 - 31.12. 2014. 
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач 20.07.2015 звернувся до відповідача із заявою про призначенням пенсії на пільгових умовах за списком №2, втім відповідач відмовив у призначенні такої пенсії з відстав відсутності необхідного пільгового стажу  на момент звернення. За результатами судового оскарження такої відмови рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду у справі №340/294/20 від 21.07.2020 зобов`язано відповідача повторно розглянути заяву позивача про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду. На виконання вказаного рішення суду відповідачем прийнято рішення №1148 від 14.09.2021,  згідно якому  проведено обрахунок стажу та відмовлено у призначенні пенсії через відсутність загального страхового стажу. Під час повторного розгляду заяви про призначення пенсії відповідачем протиправно не зараховано позивачу в загальний страховий стаж період його роботи фізичною особою-підприємцем з 21.08.1993 по 03.12.1999 та період сплати добровільних внесків на одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.08.2005 по 31.12.2006 та з 01.08.2006 по 31.12.2014. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Суд першої інстанції дійшов висновку, що до загального страхового стажу позивача слід зарахувати лише період, який підтверджений довідкою податкової інспекції про перебування позивача на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із спрощеною системи оподаткування та інформації про сплату податку з 01.04.1998  по 30.11.1999 в розмірі 1 рік 7 місяців 29 дня. 
Щодо зарахування до загального страхового стажу періоду з 01.08.2005 по 31.12.2006 та з 01.08.2011 по 31.12.2014, суд зазначив, що розгляд заяви позивача про призначення пільгової пенсії від 21.07.2015 відбувся за документами, які були подані позивачем до заяви про призначення пенсії від 20.07.2015, серед яких відсутня інформація про добровільні внески, з огляду на те, що такі внески були сплачені через чотири місяця після відмови у призначенні пільгової пенсії. Оскільки добровільні внески були сплачені позивачем після подання заяви про призначення пенсії, відповідач, виконуючи судове рішення у справі №340/294/20, не мав правових підстав брати до уваги інші документи, які не були подані позивачем разом із заявою про призначення пенсії від 21.07.2015, оскільки позивач вимагав призначити пенсію саме з дати його звернення 21.07.2015.
Також суд зазначив, що для зарахування до загального страхового стажу періодів, за які були сплачені добровільні внески, та вирішення питання про призначення пільгової пенсії, позивач, після добровільної сплати, мав би звернутись до відповідача із відповідною заявою, проте, після 27.11.2015 позивач не звертався до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії із наданням оновленого переліку документів. При цьому, інші звернення позивача до пенсійного органу не є предметом спору в даній справі. Тому, навіть враховуючи висновок суду про необхідність зарахування до загального страхового стажу 1 рік 7 місяців 29 днів, загальний стаж позивача станом на день його звернення із заявою про призначення пільгової пенсії (липень 2015 року) становить 20 років 8 місяців 24 дні, що є меншим від необхідних 25 років 6 місяців, а відтак станом на день звернення позивача із заявою про призначення пенсії від 21.07.2015 позивач не мав достатнього страхового стажу для призначення пільгової пенсії.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити. Позивач наполягає на безпідставному не врахуванні до загального страхового стажу періоду зайняття ним підприємницькою діяльністю з 21.08.1993 по 03.12.1999 та періодів, за які ним були сплачені добровільні страхові внески з 01.08.2005 по 01.08.2006 та з 01.08.2011по 31.12.2014. Також позивач зазначає, що суд не прийняв до уваги, що  в матеріалах пенсійної справи позивача містяться заяви від 20.07.2015, 20.11.2015, 03.01.2020, які надавались і суду,  крім того, вказує, що 10.12.2019 він повторно звернувся до відповідача із заявою щодо призначення йому пенсії за віком на пільгових умовах. 
Відповідач подав письмовий відзив  на апеляційну скаргу, в якому просить рішення суду першої інстанції залишити без змін як законне та обґрунтоване.  Наполягає на тому, що згідно документів, доданих до заяви від 20.07.2015, страховий стаж позивача становить 19 років 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії на пільгових умовах відповідно до ст.114  Закону № 1058-IV.
Дана адміністративна справа розглянута апеляційним судом відповідно до ст.311 Кодексу адміністративного судочинства України в порядку письмового провадження.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, з огляду на таке.
Як встановлено судом, підтверджено матеріалами справи, позивач - ОСОБА_1 20.07.2015 звернувся до Управління Пенсійного фонду України в м. Знам`янці та Знам`янському районі із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах. 
До заяви позивачем додано копію трудової книжки, копію військового квитка, довідку Знам`янської ОДПІ про перебування на обліку як фізичної особи-підприємця, довідку про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній від 29.09.2008 №213, копію наказу від 25.07.1994 №107 «Про результати атестації робочих місць за умовами праці» по Знам`янському заводу «Пуансон».
Листом від 27.07.2015 №4167/08-23 Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повідомило позивача, що рішенням від 27.07.2015  №1148 йому відмовлено у призначенні пенсії за віком на пільгових умовах, оскільки на адресу управління надійшов лист від ПАТ «Заводу «Пуансон» №10 від 23.01.2014 з проханням не приймати довідки про підтвердження трудового стажу для призначення пенсії на пільгових умовах, які видані раніше до 2014 року, та копія акту ревізійної комісії ПАТ «Завод «Пуансон» від 20.01.2014 №17, про те, що в результаті перевірки фінансово-господарської діяльності заводу встановлено, що наявні на заводі накази про оплату праці та запис у трудовій книжці ОСОБА_1 не дають підстав для нарахування стажу роботи в тяжких та непередбачуваних умовах праці з повною зайнятістю протягом робочого дня, а тому він не має права на пенсію за віком на пільгових умовах по списку №2.
Листом від 28.12.2015 № 148 Управління Пенсійного фонду України в м. Знам`янці та Знам`янському районі повідомило позивача про відсутність підстав для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 через те, що довідка про підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсії за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, видана ПАТ «Завод «Пуансон» № 29.09.2008 № 213, вважається недійсною.
Одночасно у цьому ж листі орган Пенсійного фонду зазначив, що згідно документів, наданих позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.11.2015 страховий стаж позивача становить 25 років 6 місяців 27 днів. 
Питання щодо правомірності такої відмови у призначенні позивачу пенсії за віком на пільгових умовах було предметом судового розгляду. 
Рішенням Кіровоградського окружного адміністративного суду від 21.07.2020 у справі 340/294/20, яке набрало законної сили 21.08.2020, визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах та зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах з урахуванням висновків суду.
За висновками суду у рішенні 21.07.2020 у справі 340/294/20 довідка, уточнююча характер роботи від 29.09.2008    №213, видана на підставі наявних на час її видачі документів, є такою, що підлягає врахуванню Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області під час розгляду заяви ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах.
Зміст цієї довідки узгоджується із відомостями особової картки ОСОБА_1 та наказу №53 від 05.03.1991, з огляду на які позивач виконував роботи із чистової шліфовки металевих виробів та щорічно відбував основні відпустки, строк яких свідчить про зайнятість працівника повний робочий день
На виконання рішення суду у справі №340/294/20 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Кіровоградській області повторно розглянуто заяву ОСОБА_1 від 20.07.2015 з урахуванням висновків суду. До стажу роботи із шкідливими та важкими умовами праці за Списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затвердженим Кабінетом Міністрів України, враховано періоди роботи ОСОБА_1 на посаді шліфувальника з 11.02.1981 по 20.08.1993 з урахуванням уточнюючої довідки №213 від 29.09.2008, виданої ВАТ «Завод Пуансон», та на підставі вищезазначеного рішення суду. 
Ухвалою Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.09.2021 у справі 340/294/20 судом прийнято звіт про виконання рішення суду від 21.02.2020.
Відповідно до цього звіту органом Пенсійного фонду зарахований пільговий стаж ОСОБА_1 12 років 6 місяців 10 днів. Згідно документів, доданих до заяви від 20.07.2015 №1148, загальний страховий стаж ОСОБА_1 становить 19 років 25 днів, що є недостатнім для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2. Питання зарахування загального страхового стажу позивача предметом розгляду справи №340/294/20 не було. Протоколом від 14.09.2021 №1148 ОСОБА_1 відмовлено в призначенні пільгової пенсії за Списком №2 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу. 
За змістом протоколу Головного управління Пенсійного фонду України (м. Знам`янка) від 14.09.2021 № 1148, яким встановлено, що позивач не має право на пенсію, вбачається, що загальний стаж позивача на 24.07.2011 складає 19 років 0 місяців 25 днів, із яких робота за списком №2 - 12 років 6 місяців 10 днів, військова служба 2 роки 0 місяців 1 день, страховий стаж з 01.07.2000 – 4 роки 1 місяць 21 день, загальний стаж (після 2004 року) – 4 роки 1 місяць 21 день (а.с.20).
Відповідно до розрахунку стажу, сформованого до протоколу № 1148 від 14.09.2021, загальний стаж позивача 19 років 0 місяців 25 днів визначений станом на 24.07.2011.
Не погоджуючись із рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області №1148 від 14.09.2021 та вважаючи його протиправним з підстав не врахування до загального страхового стажу періоду зайняття ним підприємницькою діяльністю з 21.08.1993 по 03.12.1999 та періодів, за які ним були сплачені добровільні страхові внески з 01.08.2005 по 01.08.2006 та з 01.08.2011по 31.12.2014, позивач звернувся з цим позовом до суду.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, суд апеляційної інстанції за наслідками перегляду справи зазначає таке. 
Статтею 2 Закону України «Про пенсійне забезпечення» за цим Законом призначаються трудові пенсії: до яких відносяться пенсії за віком; по інвалідності; в разі втрати годувальника; за вислугу років.
За приписами статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення» право на пенсію за віком мають чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років, жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
Згідно з пунктом «б» статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення» на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи: працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком № 2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, що затверджений Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць: чоловіки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 25 років, з них не менше 12 років 6 місяців на зазначених роботах; жінки - після досягнення 50 років і при стажі роботи не менше 20 років, з них не менше 10 років на зазначених роботах.
За відсутності стажу роботи, встановленого абзацом першим цього пункту, у період до 1 квітня 2024 року пенсія за віком на пільгових умовах призначається за наявності стажу роботи: з 1 квітня 2015 року по 31 березня 2016 року - не менше 25 років 6 місяців у чоловіків і не менше 20 років 6 місяців у жінок.
Виходячи з наведених норм законодавства, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що  необхідною умовою для призначення пільгової пенсії є сукупність таких фактів, як досягнення 55 років, наявність загального страхового стажу 25 років 6 місяців, з них не менше 12 років 6 місяців пільгового стажу.
В спірному випадку єдиною підставою для відмови позивачу у призначенні пенсії на пільгових умовах (з урахуванням висновків рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі № 340/294/20) є недостатність у позивача загального страхового стажу у розмірі не менш ніж 25 років 6 місяців станом на липень 2015 року.
За позицією позивача, відповідач протиправно не врахував до загального страхового стажу період зайняття позивачем підприємницькою діяльністю з 21.08.1993 по 03.12.1999 та період сплати добровільних внесків на одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування за період з 01.08.2005 по 31.12.2006 та з 01.08.2011 по 31.12.2014.
За твердженням відповідача, за період з 21.08.1993 по 03.12.1999 позивачем не було сплачено єдиного соціального внеску, тому цей період не може бути зарахований до загального страхового стажу, а оскільки добровільні внески на одноразову сплату у системі загальнообов`язкового державного соціального страхування було внесені у листопаді 2015 року, тобто після звернення позивача із заявою від 20.07.2015, виконуючи рішення суду у справі 340/294/20, відповідач прийняті лише документи, які реально існували станом на день звернення позивача із заявою від 20.07.2015.
Вирішуючи спір між сторонами, суд першої інстанції дійшов висновку, що до загального страхового стажу позивача слід зарахувати лише період, який підтверджений довідкою податкової інспекції про перебування ним на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із спрощеною системи оподаткування та інформації про сплату податку з 01.04.1998 по 30.11.1999 в розмірі 1 рік 7 місяців 29 дня. 
Суд апеляційної інстанції з приводу таких висновків суду першої інстанції вважає за необхідне зазначити таке. 
01.01.2014 набрав чинності Закон України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 №1058-IV, який, як  в ньому зазначено,  розроблений відповідно до  Конституції України  та Основ законодавства України про загальнообов`язкове державне соціальне страхування, визначає принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, передбачених цим Законом, а також регулює порядок формування Накопичувального пенсійного фонду та фінансування за рахунок його коштів видатків на оплату договорів страхування довічних пенсій або одноразових виплат застрахованим особам, членам їхніх сімей та іншим особам, передбаченим цим Законом.
Відповідно до ч.1  ст.8 Закону №1058-IV право на отримання пенсій та соціальних послуг із солідарної системи мають громадяни України, які застраховані згідно із цим Законом та досягли встановленого цим Законом пенсійного віку чи визнані особами з інвалідністю в установленому законодавством порядку і мають необхідний для призначення відповідного виду пенсії страховий стаж, а в разі смерті цих осіб - члени їхніх сімей, зазначені у  статті 36 цього Закону, та інші особи, передбачені цим Законом.
Згідно з п.2 ч. 1 ст. 11 Закону №1058-IV  загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню підлягають фізичні особи - підприємці, у тому числі ті, які обрали спрощену систему оподаткування.
Відповідно до ч. 2 ст. 20 Закону №1058-IV обчислення страхових внесків  застрахованих осіб, зазначених у  пунктах 1,  2,  5,7,9,  10,12,15,17  і  18  статті 11 цього Закону, здійснюється страхувальниками на підставі бухгалтерських та інших документів, відповідно до яких провадиться нарахування (обчислення) або які підтверджують нарахування (обчислення) заробітної плати (доходу), грошового забезпечення, на які відповідно до цього Закону нараховуються страхові внески.
Відповідно до частини 1 статті 24 Закону №1058-IV страховий стаж - період (строк), протягом якого особа підлягає загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню та за який щомісяця сплачені страхові внески в сумі не меншій, ніж мінімальний страховий внесок.
Частиною 2 статті 24 Закону №1058-IV визначено, що страховий стаж обчислюється територіальними органами Пенсійного фонду відповідно до вимог цього Закону за даними, що містяться в системі персоніфікованого обліку, а за періоди до впровадження системи персоніфікованого обліку - на підставі документів та в порядку, визначеному законодавством, що діяло до набрання чинності цим Законом.
За правилами ч.3 ст.24 цього Закону страховий стаж обчислюється в місяцях. Неповний місяць роботи, якщо застрахована особа підлягала загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню або брала добровільну участь у системі загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови, що сума сплачених за цей місяць страхових внесків є не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Якщо сума сплачених за відповідний місяць страхових внесків є меншою, ніж мінімальний страховий внесок, цей період зараховується до страхового стажу як повний місяць за умови здійснення в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду, відповідної доплати до суми страхових внесків таким чином, щоб загальна сума сплачених коштів за відповідний місяць була не меншою, ніж мінімальний страховий внесок.
Відповідно до ч.4 ст.24 Закону №1058-IV періоди трудової діяльності та інші періоди, що враховувалися до стажу роботи для призначення пенсії до набрання чинності цим Законом (01.01.2004), зараховуються до страхового стажу в порядку і на умовах, передбачених законодавством, що діяло раніше, крім випадків, передбачених цим Законом.
Згідно підпункту 1 пункту 3-1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» (в редакції на час прийняття відповідачем спірного рішення)  до страхового стажу для визначення права на призначення пенсії згідно із статтею 26 цього Закону включаються періоди: ведення підприємницької діяльності із застосуванням  спрощеної системи оподаткування, а також із застосуванням фіксованого податку: з 1 січня 1998 року по 30 червня 2000 року включно, що  підтверджуються довідкою про реєстрацію як суб`єкта підприємницької діяльності; з 1 липня 2000 року по 31 грудня 2017 року включно, за умови сплати страхових внесків (єдиного внеску) незалежно від сплаченого розміру (крім випадків звільнення від сплати єдиного внеску).
Згідно до статті 56 Закону України «Про пенсійне забезпечення» в редакції на час звернення позивача до органу Пенсійного фонду із заявою про призначення пенсії за віком на пільгових умовах в стаж роботи зараховується робота, виконувана на підставі трудового договору, а також будь-яка інша робота, на якій працівник підлягав державному соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків. 
До стажу роботи зараховується  будь-яка   інша   робота,  на  якій  працівник  підлягав державному  соціальному страхуванню, або за умови сплати страхових внесків,  період  одержання допомоги по безробіттю, а також робота в`язнів  і робота за угодами цивільно-правового характеру за умови сплати страхових внесків (п. «а» ч.3 ст.56 цього Закону).
Відповідно до ст.62 цього Закону основним документом, що підтверджує стаж  роботи, є трудова книжка.  Порядок підтвердження  наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у   ній встановлюється Кабінетом Міністрів України. 
Згідно з пп. 2 п.2.1 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 №22-1, в редакції на час виникнення спірних правовідносин, до заяви про призначення пенсії за віком додаються такі документи: документи про стаж, що визначені  Порядком підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 12 серпня 1993 року № 637. За період роботи, починаючи з 01 січня 2004 року, структурний підрозділ, відповідальний за ведення персоніфікованого обліку (далі - відділ персоніфікованого обліку), надає структурному підрозділу, відповідальному за призначення пенсії, довідку з бази даних реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб) за формою згідно з  додатком 1  до Положення про реєстр застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 18 червня 2014 року № 10-1, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 08 липня 2014 року за № 785/25562 (далі - Положення), а у разі необхідності - за формою згідно з  додатком 3  до Положення.
Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності, крім осіб, які здійснювали підприємницьку діяльність за спрощеною системою оподаткування, з 01 липня 2000 року підтверджується довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку. Період здійснення фізичною особою підприємницької діяльності за спрощеною системою оподаткування до 01 січня 2004 року підтверджується спеціальним торговим патентом, або свідоцтвом про сплату єдиного податку, або патентом про сплату фіксованого розміру прибуткового податку з громадян, або довідкою про сплату страхових внесків, а з 01 січня 2004 року - довідкою із бази даних реєстру застрахованих осіб за інформацією відділу персоніфікованого обліку.
Відповідно до п.4 Порядку підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України   від 12 серпня 1993 року № 637, час    роботи   осіб,   які   займаються   підприємницькою діяльністю, заснованою на приватній власності та на виключно їхній праці, за період до 1 травня 1993 р., а також час роботи осіб, які займаються    веденням    особистого    селянського   господарства зараховується  до  трудового стажу за наявності довідки Пенсійного фонду України про сплату страхових внесків (додаток № 1).
Періоди    провадження    підприємницької    діяльності    із застосуванням  спрощеної  системи  оподаткування,  в тому числі із застосуванням  фіксованого податку, з 1 січня 1998 р. по 31 грудня 
 2003   р.   зараховуються  до  трудового  стажу  фізичних  осіб  -  підприємців  на  підставі довідки про реєстрацію особи як суб`єкта підприємницької  діяльності,  а  з  1  січня  2004 р. по 31 грудня 
 2017  р.  за  бажанням  особи  - за умови сплати страхових внесків (єдиного  внеску)  незалежно  від суми сплачених коштів. (абз.2 п.4 в редакції з урахування змін, внесених  Постановою Кабінету Міністрів України № 793 від 03.10.2018). 
Як встановлено судом,  Знам`янською  об`єднаною державною податковою інспекцією позивачу видана довідка від 26.08.2015 № 85/6-П-44-03 (а.с.51) про те, що він перебував на обліку податковій інспекції як суб`єкт господарської діяльності з 03.12.1992 по 03.12.1999, реєстраційний № 720.  З 03.12.1992 по 31.03.1998 позивач діяльність здійснював на загальній системі оподаткування і отримував дохід. З 01.04.1998 по 03.12.1999 приватний підприємець ОСОБА_1 здійснював діяльність шляхом придбання Свідоцтва платника єдиного податку. За даними податкової інспекції за вказаний період позивачем сплачено єдиного податку щомісячно 30,00 грн. 
Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що до загального страхового стажу позивача слід зарахувати період, який підтверджений довідкою податкової інспекцією про перебування позивача на обліку як суб`єкта підприємницької діяльності із спрощеною системою оподаткування та інформації про сплату податку з 01.04.1998 по 30.11.1999.
Докази нарахування та сплати  позивачем страхових внесків з 21.08.1993 по 31.03.1998 (у період, коли позивач як фізична особо - суб`єкт підприємницької діяльності перебував на загальній системі оподаткування) в матеріалах справи відсутні, що за наведеного вище правового регулювання виключає можливість включення  вказаного періоду роботи позивача до його загального страхового стажу з метою призначення пенсії за віком. Висновки суду першої в цій частині позивачем не спростовані.  
Стосовно зарахування визначених позивачем періодів з 01.08.2005 по 31.12.2006 та з 01.08.2011 по 31.12.2014 суд першої інстанції зазначив, що оскільки розгляд заяви позивача про призначення пільгової пенсії відбувався за документами, які були подані позивачем до заяви про призначення пенсії від 20.07.2015, серед яких відсутня інформація про добровільні внески, з огляду на те, що такі внески були сплачені через чотири місяця після відмову у призначенні пільгової пенсії, відповідач під час виконання рішення суду у справі № 340/294/20 не мав правових підстав брати до уваги інші документи, які не були подані позивача разом із заявою про призначення пенсії від 20.07.2015, оскільки позивач вимагав призначити пенсію саме з дати його звернення 20.07.2015. Після добровільної сплати добровільних внесків (після 27.11.2015) позивач не звертався до відповідача із заявою про призначення пільгової пенсії із наданням оновленого переліку документів.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції.
Встановлені у справі обставини свідчать, що 26.11.2015 позивачем укладений договір із Знам`янською  об`єднаною державною податковою інспекцією № 1511229100001 про одноразову сплату у системі  загальнообов`язкового державного соціального страхування (а.с.54), згідно якому визначений порядок добровільної участі позивача у системі  загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Відповідно до п.3.1 договору позивач сплачує одноразово єдиний внесок в сумі не менше мінімального розміру страхового внеску за кожний місяць , що визначається як добуток мінімального розміру заробітної плати та розміру внеску, але не більше за суму єдиного внеску, обчисленого, виходячи з максимальної величини бази нарахування єдиного внеску, встановленого на дату укладання договору. 
На момент підписання договору розмір мінімальної заробітної плати становить 1378,00 грн., розмір єдиного внеску становить: мінімальний страховий внесок – 472,65 грн., максимальний розмір єдиного внеску – 8035,05 грн. 
Відповідно до п.3.2 договору позивач сплачує єдиний внесок за попередній період з 01.08.2005 по 31.12.2006, 01.08.2011 по 31.12.2014.  
Єдиний внесок за попередній період становить 27413,70 грн. (п.3.3 договору), означена сума сплачена позивачем 26.11.2015, що підтверджено поданою ним звітністю до податкового органу (прийнята 27.11.2015) – а.с.56-62 та платіжною квитанцією від 26.11.2015 № 40/КЗ на суму 27413,70 грн. (а.с.63). 
Таким чином, враховуючи факт сплати позивачем єдиного внеску за попередній період з 01.08.2005 по 31.12.2006 та з 01.08.2011 по 31.12.2014 відповідно до договору №01511229100001 від 25.11.2015, вказані періоди підлягають включенню до загального страхового стажу.
Відповідно до поданих відповідачем пояснень суду першої інстанції (а.с.134) позивачеві зарахований до загального страхованого стажу період з 01.08.2011 по 31.12.2014, за який добровільно сплачений страховий внесок.   Одночасно зазначено, що позивач в період з 21.08.1993 по теперішній час на обліку в органах Пенсійного фонду України не перебував. 
Втім, розрахунок стажу позивача на виконання рішення суду у справі № 340/294/20 не містить даних щодо зарахування до загального страхового стажу періоду з 01.08.2011 по 31.12.2014, як про те зазначає відповідач, оскільки такий розрахунок складений станом на 24.07.2011 (а.с.135).
Стосовно доводів відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, що оскільки позивач після сплати добровільних внесків із заявою про призначення пенсії чи проведення перерахунку наявного страхового стажу не звертався, у відповідача під час виконання рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 20.07.2020 у справі № 340/294/20 були відсутні правові підстави брати до уваги інші документи, які не були подані позивача разом із заявою про призначення пенсії від 20.07.2015. 
Суд апеляційної інстанції вважає, що висновки суду першої інстанції в цій частині не відповідають фактичним обставинам справи.
Як вбачається з наявних у справі доказів в їх сукупності і встановлено судом вище, позивач, окрім заяви від 20.07.2015 подав органу Пенсійного фонду заяву від 30.11.2015 з питання призначення пенсії за віком на пільгових умовах по списку №2, тобто після сплати добровільних внесків.
Про результати розгляду цієї заяви  Управління Пенсійного фонду України в  м. Знам`янці та Знам`янському районі  листом від 28.12.2015 № 148 (а.с.64) повідомило позивача, що він матиме пенсію за віком лише після досягнення пенсійного віку, оскільки у пенсійного органу відсутні правові підстави для врахування довідки, уточнюючої особливий характер роботи, від 29.09.2008 №213. Одночасно   Управління Пенсійного фонду України в  м. Знам`янці та Знам`янському районі у цьому ж листі зазначило, що згідно документів, наданих позивачем до заяви про призначення пенсії за віком на пільгових умовах від 30.11.2015, страховий стаж позивача становить 25 років 6 місяців 27 днів. 
Отже, єдиним аргументом відмови у призначенні пенсії на пільгових умовах стала недійсність уточнюючої довідки про особливий характер роботи, видана позивачеві 09.03.2008 № 213 ПАТ «Завод Пуансон». 
Кіровоградський окружний адміністративний суд рішенням від 20.07.2020 у справі № 340/294/20, яким визнані протиправні дії Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області щодо відмови ОСОБА_1 у призначенні пенсії на пільгових умовах з наведених вище підстав, не обмежив орган Пенсійного фонду  обов`язком повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії на пільгових умовах від 20.07.2015.
Втім, зі змісту протоколу № 1148 від 14.09.2021, яким встановлено, що позивач не має право на пенсію, вбачається, що загальний стаж позивача складає 19 років 0 місяців 25 днів, із яких робота за списком №2 - 12 років 6 місяців 10 днів, військова служба 2 роки 0 місяців 1 день, страховий стаж з 01.07.2000 – 4 роки 1 місяць 21 день, загальний стаж (після 2004 року) – 4 роки 1 місяць 21 день (а.с.20).
Відповідно до розрахунку стажу, сформованого до протоколу № 1148 від 14.09.2021, загальний стаж позивача 19 років 0 місяців 25 днів визначений станом на 24.07.2011, тобто без врахування всіх документів, що містилися в пенсійній справі позивача. 
Виходячи з викладеного, суд апеляційної інстанції з цього приводу вважає за необхідне зазначити, що вирішуючи питання призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2 на виконання рішення суду у вказаній вище справі з урахуванням його висновків, відповідач ніяким чином не обмежений в розгляді всіх документів, які були подані позивачем до пенсійного органу і містилися в матеріалах пенсійної справи після 20.07.2015, зокрема, разом із заявою від 30.11.2015 про підтвердження загального страхового стажу позивача.
Таким чином, враховуючи документи, подані позивачем до органу Пенсійного фонду України станом на 30.11.2015, до загального страхового стажу позивача для призначення пенсії за віком на пільгових умовах по Списку №2, окрім визначеного відповідачем стажу 19 років 25 днів, підлягають врахуванню періоди з 01.04.1998 по 30.11.1999, з 01.08.2005 по 31.12.2006, з 01.08.2011 по 31.12.2014, що в сукупності дають більше необхідних 25 років 6 місяців, що також відповідає інформації, яка міститься в листі Управління Пенсійного фонду України в  м. Знам`янці та Знам`янському районі  від 28.12.2015 № 148.
Стосовно дати, з якої позивачу належить призначити пенсію, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
За загальним правилом в ст. 83 Закону України «Про пенсійне забезпечення», ст.45 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсії призначаються з дня звернення за пенсією. 
Відповідно до ч.1, 3 ст.44 Закону України  «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» в редакції на час звернення позивача про призначення пенсії  заява про призначення (перерахунок) пенсії та необхідні документи подаються до територіального органу Пенсійного фонду або до уповноваженого ним органу чи уповноваженій особі в порядку, визначеному правлінням Пенсійного фонду за погодженням із центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сферах трудових відносин, соціального захисту населення, особисто або через представника, який діє на підставі виданої йому довіреності, посвідченої нотаріально.
Органи Пенсійного фонду мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, видані ними для оформлення пенсії, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі та достовірність поданих відомостей про осіб, які підлягають загальнообов`язковому державному пенсійному страхуванню, умови їх праці та інших відомостей, передбачених законодавством для визначення права на пенсію.
Відповідно до п. 1.7 Порядку № 22-1 в редакції як на час звернення позивача із заявою про призначення пенсії від 20.07.2015, так і станом на 30.11.2015, днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, відповідної заяви.
У разі якщо до заяви про призначення пенсії додані не всі необхідні документи, орган, що призначає пенсію, письмово повідомляє заявника про те, які документи необхідно подати додатково, про що в заяві про призначення пенсії робиться відповідний запис. Якщо вони будуть подані не пізніше трьох місяців із дня повідомлення про необхідність подання додаткових документів, то днем звернення за призначенням пенсії вважається день прийняття заяви про призначення пенсії або дата, зазначена на поштовому штемпелі місця відправлення заяви.
Днем звернення за перерахунком пенсії, переведенням з одного виду пенсії на інший, поновленням виплати пенсії, виплатою недоотриманої пенсії у зв`язку зі смертю вважається день прийняття органом, що призначає пенсію, заяви з усіма необхідними документами.
Отже, підставою для вчинення дій, спрямованих на призначення пенсії за віком, є відповідна заява особи та додані до неї необхідні документи, подані до уповноваженого органу Пенсійного фонду України  в установленому порядку.
Враховуючи, що документи, необхідні для призначення позивачу пенсії за віком на пільгових умовах по Списку № 2 (в тому числі, документи про страховий та пільговий стаж),  подані  органу Пенсійного фонду України фактично 30.11.2015, саме з цієї дати позивач має всі необхідні умови і набув право на призначення пенсії, реалізація якого повинна здійснюватися у встановленому порядку, визначеному, зокрема, у  Законі № 1058-IV  і затвердженому на виконання його положень Порядку №22-1.
В спірному випадку відповідач не довів, що, розглядаючи повторно заяву позивача про призначення пенсії за віком, він діяв на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, тому суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що підлягають задоволенню позовні вимоги про визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у формі протоколу №1148 від 14 вересня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах з 30.11.2015.
Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми матеріального права, внаслідок чого апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню із прийняттям нового рішення про часткове задоволення позову.  
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –
                                                      ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  задовольнити частково.
Рішення Кіровоградського окружного адміністративного суду від 12 квітня 2022 року у справі № 340/7957/21 скасувати, прийняти нове рішення.
Позов задовольнити частково.
Визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області у формі протоколу №1148 від 14 вересня 2021 року про відмову ОСОБА_1 у призначені пенсії за віком на пільгових умовах, відповідно до п. «б» ст.13 Закону України «Про пенсійне забезпечення», статті 26 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» з 30.11.2015.
Зобов`язати Головне Управління Пенсійного фонду України в Кіровоградській області  зарахувати в загальний страховий стаж ОСОБА_1 періоди з 01.04.1998 по 30.11.1999, з 01.08.2005 по 31.12.2006, з 01.08.2011 по 31.12.2014. 
В решті позову відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили відповідно до ст.325 КАС України, може бути оскаржена до касаційного суду у випадках та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко