КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД  

 

Провадження: 33/824/3458/2022                                                                                                                                 Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП
Єдиний унікальний номер: 761/14313/2                                                                                                  Суддя у І інстанції: Сіромашенко Н.В.
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
10  листопада 2022 року                                                                               м. Київ
 
Суддя Київського апеляційного суду                                    Васильєва М.А., 
розглянувши клопотання адвоката Гелли Сергія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження, яке міститься в апеляційній скарзі на постанову Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року, якою
                 ОСОБА_1 ,
ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, який проживає за адресою:      АДРЕСА_1 
визнаний винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 1000 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 рік, стягнуто судовий збір в сумі 496,20 грн.,
В С Т А Н О В И Л А:
Постановою суду ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що 30 травня 2022 року о                 20.55 год. по вулиці Ольжича, 26, м. Києві керував транспортним засобом «Ford» державний номерний знак НОМЕР_1 з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: тремтіння пальців рук, запах алкоголю з порожнини рота, нестійка хода. Від проходження огляду на визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу Драгер та лікаря-нарколога у встановленому законом порядку відмовився на місці в присутності двох свідків.
Таким чином ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
 
Не погоджуючись з постановою суду, 27 жовтня 2022 року  адвокат Гелла С.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, серед іншого, просить поновити строк на апеляційне оскарження, обґрунтовуючи поважність причини пропуску строку тим, що оскаржувана постанова суду відповідно до інтернет-порталу «Єдиний державний реєстр судових рішень» зареєстрована в системі 13 жовтня 2022 року та оприлюднена 14 жовтня 2022 року, а в паперовому вигляді вказану постанову він отримав 21 жовтня 2022 року в приміщенні суду, про що свідчить відповідна відмітка на копії рішення суду, яка додається, тобто, строк на апеляційне оскарження, на думку апелянта, має становити до 31 жовтня 2022 року включно, а тому, як зазначає захисник,  наявні правові підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року.
 
Перевіривши матеріали справи, а також  доводи клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови місцевого суду, доходжу висновку, що клопотання захисника про поновлення строку на апеляційне оскарження не підлягає до задоволення, у зв`язку з чим  апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, з огляду на таке.
 
Згідно з положеннями ч. 2  ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником протягом десяти днів з дня винесення постанови. 
 
Перевіркою  матеріалів справи встановлено, що 20 вересня 2022 року за результатами розгляду справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП за участю захисника Гелли С.В. винесена оскаржувана постанова,  в якій роз`яснено порядок і строк її оскарження  (ас. 20-21).
 
З урахуванням положень ст. 294 КУпАП, останній день подачі апеляційної скарги на постанову суду від 20 вересня 2022 року - 30 вересня 2022 року - п`ятниця - робочий день.
 
Проте, апеляційна скарга відповідно до поштового штемпелю суду подана до суду першої інстанції  лише 27 жовтня 2022 року, тобто, поза межами строку апеляційного оскарження  (ас. 23).
 
Згідно з положеннями КУпАП строк на апеляційне оскарження постанови судді у справі про адміністративне правопорушення може бути поновлений тільки у тому разі, коли він пропущений з поважних причин.
Поважними причинами слід розуміти неможливість особи подати скаргу у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були об`єктивно  непереборними, тобто, не залежать від волевиявлення особи, що подала скаргу про перегляд судових рішень, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк. При цьому такі обставини належить підтвердити доказами.
                Поважність причин пропуску  строку на апеляційне оскарження постанови судді має довести апелянт, який заявив таке клопотання.
 
З наявних матеріалів встановлено, що адвокат Гелла С.В. брав участь в судовому засіданні 20 вересня 2022 року у розгляді справи щодо ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП           (ас. 20), що свідчить про те, що адвокат Гелла С.В. був обізнаний про прийняте судом першої інстанції рішення, строк і порядок апеляційного оскарження вказаної постанови.
За умови достатньої зацікавленості, захисник мав  можливість  шляхом звернення до місцевого суду ознайомитись з повним текстом судового рішення від  20 вересня 2022 року та подати своєчасно апеляційну скаргу на зазначене рішення.
Окрім того, згідно з розпискою, наявною у матеріалах справи, захисник Гелла С.В. отримав копію постанови суду від 20 вересня 2022 року (ас. 22). Проте, дата отримання у розписці не зазначена, а копія постанови, яка долучена до апеляційної скарги, містить відомості, що постанова набрала законної сили, та  дату 21 жовтня 2022 року (ас. 31). 
Будь-яких доказів того, що протягом часу з дня винесення постанови судом першої інстанції до дня звернення з апеляційною скаргою захисник звертався до суду першої інстанції  з питань, пов`язаних з реалізацією його права на апеляційне оскарження постанови районного суду, захисником не надано. 
Також будь-яких  обставин, які перешкоджали захиснику отримати судове рішення раніше, апелянтом не наведено, як і не зазначено, яким чином неотримання копії постанови перешкоджало її оскарженню, з урахуванням того, що і захисник був  присутній під час оголошення судового рішення.   
Окремо апеляційний суд враховує, що виникнення у особи права на апеляційне оскарження постанови місцевого суду у справах про адмінправопорушення закон пов`язує з днем винесення постанови, а не з днем отримання її копії.  
За таких обставин доводи адвоката Гелли С.В. про поважність причини пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду від 20 вересня 2022 року у зв`язку з тим, що копію оскаржуваної постанови він отримав 21 жовтня 2022 року, є непереконливими 
 
Є непереконливими й доводи захисника з приводу того, що ним пропущений строк з поважних причин і з тих підстав, що постанова, на яку подана апеляційна скарга,  оприлюднена у ЄДРСР 14 жовтня 2022 року, оскільки і з дня оприлюднення постанови в ЄДРСР захисником пропущений строк на апеляційне оскарження постанови районного суду. 
 
Як зазначено  у рішенні Європейського суду з прав людини «Пономарьов проти України», якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнав, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
 
Зважаючи на викладене, захисником не доведені обставини, які були чи є об`єктивно непереборними, тобто, не залежали від  його волевиявлення, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами чи труднощами, що унеможливлювали звернення до суду з апеляційною скаргою у визначений законом строк.
 
 З огляду на викладене, відсутні підстави для поновлення захиснику  строку на апеляційне оскарження, оскільки причини, на які він  посилається, з урахуванням зазначених вище обставин, не є поважними, а тому    у поновленні строку на апеляційне оскарження слід відмовити.
 
            Апеляційна скарга, подана після закінчення встановленого законом строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
 
            При вирішенні питання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови у справі про адміністративне правопорушення, суд не перевіряє доводи  апеляційної скарги щодо законності та обґрунтованості оскаржуваного рішення, оскільки така оцінка може бути дана судом тільки за результатами розгляду апеляційної скарги по суті.
 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду, - 
П О С Т А Н О В И Л А :
Відмовити адвокату Геллі Сергію Вікторовичу в інтересах ОСОБА_1 у задоволенні клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Шевченківського районного суду м. Києва від 20 вересня 2022 року. 
 
Апеляційну скаргу з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка її подала.
 
Справу повернути до Шевченківського районного суду м. Києва. 
 
Постанова оскарженню не підлягає.

            Суддя
Київського апеляційного суду                                                                                               М.А. Васильєва