Ухвала                                   
 
28 вересня 2022 року
м. Київ
 
справа № 185/10400/21
 
провадження № 61-6832св22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Луспеника Д. Д. 
суддів: Воробйової І. А., Коломієць Г. В., Лідовця Р. А. (суддя-доповідач),  Черняк Ю. В.,
 
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
відповідач - Дніпропетровський національний університет імені Олеся Гончара,
 
розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Бузановим Дмитром Вікторовичем, на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року                у складі судді Юдіної С. Г. та постанову Дніпровського апеляційного суду      від 22 червня 2022 року у складі колегії суддів: Деркач Н. М., Пищиди М. М., Ткаченко І. Ю.,
 
ВСТАНОВИВ:
 
1.     Описова частина 
 
Короткий зміст позовної заяви
 
У грудні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Позовна заява мотивована тим, що з 06 вересня 2021 року до 30 червня 2022 року вона працює на посаді асистента кафедри математичного забезпечення електронних обчислювальних машин Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара за строковим договором,            а з 07 вересня 2021 року до 30 червня 2022 року за строковим договором на умовах сумісництва. 
23 вересня 2021 року на підставі наказу № 66-г в університеті запроваджено дистанційну форму навчання. 
Наказом № 81-г від 27 жовтня 2021 року «Про заходи щодо проведення щеплення від COVID-19» її було повідомлено про необхідність надання документів, що містять персональну та медичну інформацію, зокрема сертифікату про щеплення від COVID-19 або медичного висновку про наявність абсолютних протипоказань до вакцинації проти COVID-19. Надати інформацію щодо можливих медичних втручань, використовуваних препаратів тощо вона відмовилася, про що було подано доповідну записку. 
 
Зазначала, що 05 листопада 2021 року вона отримала витяг з наказу               № 844 к від 03 листопада 2021 року, відповідно до якого її відсторонено від роботи з 08 листопада 2021 року без збереження заробітної плати на строк до усунення причин такого відсторонення, а саме - відсутності щеплення. 
 
Вважала наказ незаконним, оскільки у роботодавця відсутні будь-які правові підстави вимагати Covid - сертифікат, тим самим будь-яким чином чинити тиск або прямо чи непрямо примушувати працівників робити щеплення від короновірусної хвороби COVID-19, надавати довідки про наявність протипоказань до щеплення та будь-якої інформації. 
 
Крім того, посилалася на те, що що ні статтею 46 КЗпП України, ні іншим законом України не передбачено правової можливості відсторонення працівника від роботи без збереження заробітної плати із підстав відсутності у нього щеплення від COVID-19 або відмови надання документів, що містять персональну та/або медичну інформацію. 
 
З огляду на зазначене, вважала оскаржуваний наказ відповідача незаконним та таким, що підлягає скасуванню в судовому порядку                         з виплатою середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
 
Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд:
- визнати незаконним та скасувати наказ № 844к від 03 листопада                   2021 року про відсторонення її від роботи; 
- поновити її на посаді асистента кафедри математичного забезпечення електронних обчислювальних машин Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара з 08 листопада 2021 року; 
- стягнути з Дніпровського національного університету імені Олеся Гончара середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 08 листопада 2021 року до дати поновлення на роботі з оплатою відповідних нарахувань, податків та зборів.
 
Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції
 
Рішенням Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Рішення районного суду мотивовано тим, що ОСОБА_1 було законно відсторонено від роботи, а тому підстави для визнання незаконним та скасування відповідного наказу роботодавця, поновлення її на роботі та стягнення невиплаченої заробітної плати відсутні.
 
Суд першої інстанції зазначив, що наказом Міністерства охорони здоров`я України від 04 жовтня 2021 року № 2153 затверджено Перелік професій, виробництв та організацій, працівники яких підлягають обов`язковим профілактичним щепленням (далі - Перелік № 2153). Відповідно до цього Переліку обов`язковим профілактичним щепленням проти гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2,               на період дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню на території України цієї хвороби, підлягають працівники, в тому числі закладів вищої, післядипломної, фахової передвищої, професійної (професійно-технічної), загальної середньої, у тому числі спеціальних, дошкільної, позашкільної освіти, закладів спеціалізованої освіти та наукових установ незалежно від типу та форми власності.
Оскільки під час відсторонення працівник тимчасово увільняється від виконання своїх трудових обов`язків та не може виконувати роботу,                  то за загальним правилом такому працівникові заробітна плата в період відсторонення не виплачується, якщо інше не встановлено законодавством.
Законодавством не передбачено обов`язку роботодавця щодо збереження за працівником заробітної плати на період його відсторонення від роботи               у зв`язку з відмовою або ухиленням від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти гострої респіраторної хвороби COVID-19.
 
Районний суд дійшов висновку, що з огляду на суспільні інтереси тимчасове відсторонення позивача від роботи не призвело до порушення конституційного права на працю.
 
Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції 
 
Постановою Дніпровського апеляційного суду від 22 червня 2022 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Бузанова Д. В. залишено без задоволення.
Рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 28 лютого 2022 року залишено без змін.
 
Судове рішення суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що рішення районного суду ухвалено з дотриманням норм матеріального                                    і процесуального законодавства, в судовому рішенні повно відображені обставини, що мають значення для справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами.
 
Апеляційний суд вважав, що держава, встановивши правило про те,                     що працівники які відмовляються або ухиляються від проведення обов`язкових профілактичних щеплень проти COVID-19 відстороняються від роботи, реалізує свій обов`язок щодо забезпечення безпеки життя і здоров`я не тільки всіх учнів і працівників навчального закладу, а й захищає самого працівника, який не отримав щеплення.
При цьому інтереси однієї особи не можуть домінувати над інтересами держави в питанні забезпечення безпеки життя і здоров`я її громадян.
Індивідуальне право працівника відмовитися від щеплення протиставляється загальному праву інших працівників, які зробили щеплення, з метою досягнення загального блага у формі права на охорону здоров`я.
 
Суд апеляційної інстанції відхилив посилання позивача про порушення її конституційного права на працю та зазначив, що відсторонення від роботи не є дисциплінарним стягненням, за позивачем зберігається його робоче місце, а таке обмеження є тимчасовим.
 
Короткий зміст вимог касаційної скарги
 
У касаційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення судів попередніх інстанцій скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.
 
Аргументи учасників справи
 
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу 
 
Касаційна ОСОБА_1 мотивована тим, що у цій справі вирішується питання застосування норм права щодо вирішення трудового спору, стосується права на працю та правомірність відсторонення від роботи без наявності встановленої законом процедури відсторонення, як передбачено частиною другою статті 12 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб», за умови відсутності щеплення від COVID-19 в переліку обов`язкових профілактичних щеплень відповідно до календаря профілактичних щеплень в Україні.
 
Зазначає, що наказ про відсторонення не містить інформації про те, які дії вона повинна вчинити для допуску до роботи. Наказ Міністерства охорони здоров`я України № 1236 від 17 листопада 2021 року є тимчасовим та введеним лише на період дії карантину, встановленого постановою Кабінету Міністрів України № 1236 від 09 грудня 2020 року.
 
Підставою касаційного оскарження зазначених судових рішень           ОСОБА_1 вказує неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм права за відсутності висновку Верховного Суду щодо питання застосування норм матеріального права у подібних правовідносинах, що передбачено пунктом 3 частини другої статті 389 ЦПК України.
 
Відзив на касаційну скаргу учасник справи не подав.
 
Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції
 
У липні 2022 року касаційна скарга надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 02 серпня 2022 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі, витребувано матеріали цивільної справи із суду першої інстанції.
 
У серпні 2022 року справа надійшла до Верховного Суду.
 
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 09 вересня 2022 року справу призначено до розгляду.
 
Колегія суддів вважає за необхідне зупинити провадження у справі, виходячи з такого.
 
Частиною другою статті 415 ЦПК України передбачено, що процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.
 
Ухвалою від 03 серпня 2022 року Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду передав на розгляд Великої Палати Верховного Суду справу № 130/3548/21 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду від 04 травня 2022 року.
 
Ухвала обґрунтована тим, що справа містить виключну правову проблему і така передача на розгляд Великої Палати необхідна для забезпечення розвитку права та формування єдиної правозастосовчої практики.
 
Ухвалою Великої Палати Верховного Суду від 07 вересня 2022 року справу № 130/3548/21 (провадження № 14-82цс22) прийнято та призначено                до розгляду.
 
Враховуючи зазначене, вбачається, що оскаржувані судові рішення у справі, яка переглядається, та рішення у справі № 130/3548/21, що передана на розгляд Великої Палати Верховного Суду, постановлені у подібних правовідносинах.
 
За змістом пункту 10 частини першої статті 252 ЦПК України суд може з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадку перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (у іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду.
 
Виходячи з викладеного, суд вважає за необхідне зупинити касаційне провадження у цій справі до закінчення перегляду в касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21.
 
Керуючись статтями 252, 253, 415 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
 
УХВАЛИВ:
 
Зупинити касаційне провадження у справі № 185/10400/21 (провадження            № 61-6832св22) за позовом ОСОБА_1 до Дніпропетровського національного університету імені Олеся Гончара про визнання незаконним та скасування наказу про відсторонення, поновлення на посаді та стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_1 , яка подана її представником - адвокатом Бузановим Дмитром Вікторовичем, на рішення Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області                        від 28 лютого 2022 року та постанову Дніпровського апеляційного суду               від 22 червня 2022 року до закінчення перегляду у касаційному порядку Великою Палатою Верховного Суду справи № 130/3548/21 (провадження          № 14-82цс22) за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Укрзалізниця» про визнання незаконним наказу про відсторонення від роботи та поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, за касаційною скаргою ОСОБА_2 на постанову Вінницького апеляційного суду                  від 04 травня 2022 року.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Головуючий   Судді:	Д. Д. Луспеник   І. А. Воробйова   Г. В. Коломієць   Р. А. Лідовець   Ю. В. Черняк