ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4937/22 Справа № 204/4550/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Приваліхіна А.І. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2022 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів: Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,
за участю секретаря судового засідання — Панасенко С.С., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року про повернення заяви заявникові у справі за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя, – 

ВСТАНОВИЛА:

       Ухвалою Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову – повернуто заявнику.
       Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи та порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить її скасувати та направити заяву про забезпечення позову до суду для розгляду по суті.
       Інші учасники процесу не скористалися своїм правом подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом, але в силу вимог ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.
       Згідно з ч.3 ст.3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
       Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
       Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши виділені матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що вона підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
       Повертаючи заяву про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що всупереч вимог ст.151 ЦПК України подана заява не містить пропозицій заявника стосовно зустрічного забезпечення, а тому дійшов висновку про повернення заяви та доданих до неї додатків заявнику.
       Колегія судів не погоджується з таким висновком суду першої інстанції з таких підстав.
       Аналіз ст.ст.149-153 ЦПК України свідчить про те, що відсутність у заяві конкретного виду зустрічного забезпечення на час її подання не є перешкодою для пред`явлення заяви про забезпечення позову, оскільки з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням можливе на стадії розгляду заяви про забезпечення позову.
       При цьому, слід зазначити, що перелік випадків, у яких суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, визначений ч.3 ст.154 ЦПК України. Так, суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення, якщо:
       - позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові;
       - суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.
       Згідно з ч.5 ст.154 ЦПК України розмір зустрічного забезпечення визначається судом з урахуванням обставин справи. Заходи зустрічного забезпечення позову мають бути співмірними із заходами забезпечення позову, застосованими судом, та розміром збитків, яких може зазнати відповідач у зв`язку із забезпеченням позову.
       Отже, зустрічне забезпечення – це гарантія відшкодування ймовірних для відповідача збитків. Воно має на меті зберегти певний баланс сторін і нейтралізувати можливі негативні наслідки, які можуть виникнути в результаті застосування судом забезпечувальних заходів за заявою позивача.
       Водночас, аналіз положень ст.154 ЦПК України дає підстави для висновку, що за відсутності обставин, які є обов`язковою умовою застосування зустрічного забезпечення, таке забезпечення є правом, а не обов`язком суду. Це питання віднесено на розсуд суду і застосовується у разі наявних до того обґрунтованих сумнівів щодо безперешкодного можливого відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову.
       Таким чином, враховуючи вищенаведені положення законодавства, а також те, що у матеріалах справи відсутні доказі наявності передбачених ст.154 ЦПК України випадків обов`язкового застосування зустрічного забезпечення, висновок суду першої інстанції щодо повернення заяви про забезпечення позову з підстав відсутності у заяві пропозиції про застосування зустрічного забезпечення є помилковим, оскільки відповідно до ст.153 ЦПК України вказане питання могло бути вирішено шляхом призначення справи до розгляду у судове засідання.
       Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
       За таких обставин, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому підлягає скасуванню з направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.
       Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 379 ЦПК України, колегія суддів, –

ПОСТАНОВИЛА:

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1 — задовольнити.
       Ухвалу Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 квітня 2022 року про повернення заяви заявникові — скасувати і направити справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя для продовження розгляду до суду першої інстанції. 
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                          О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова