Справа № 297/2130/21

Закарпатський апеляційний суд
       
  П  О  С  Т  А  Н  О  В  А 
І м е н е м У к р а ї н и

26.10.2022                 м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд в особі судді Стана І. В., розглянувши апеляційну скаргу, яку подав адвокат Мензак Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 , 
                                                 ВСТАНОВИВ:
Постановою судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2021 року 
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Львів, мешканця АДРЕСА_1 , громадянина України, неодруженого, пенсіонера, в порядку ст. 89 КК України не судимого,
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 44 та ст. 106-2 КУпАП, й із застосуванням ч. 2 ст. 36 КУпАП накладено на нього стягнення у виді адміністративного арешту на строк 5 (п`ять) діб.
Постановлено стягнути з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 (чотириста п`ятдесят чотири) гривні.
Згідно з постановою, 18 серпня 2021 року, по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 , під час санкціонованого обшуку було виявлено та вилучено 2,6252 грам канабісу, що відноситься до малих розмірів, а також одне коренестебло рослини коноплі,яке він вирощував. Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 44 КУпАП, тобто незаконне зберігання, наркотичних засобів без мети збуту в невеликих розмірах, а також за ст. 106-2 КУпАП, - незаконний посів або незаконне вирощування конопель у кількості до десяти рослин.

В апеляційній скарзі представник особи, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , адвокат Мензак Ю. Ю., зазначає, що постанова є незаконною, тому підлягає скасуванню. Стверджує, що висновки, викладені у судовому рішенні не відповідають фактичним обставинам справи. В обґрунтування доводів зазначає, що ОСОБА_1 не мав наміру приховувати від працівників поліції те, що посадив на своєму подвір`ї кущ коноплі, позаяк вирощує її виключно для себе, у лікувальних цілях, адже, за словами апелянта, ОСОБА_1 тривалий час хворіє на невиліковне захворювання. Адвокат Мензак Ю. Ю. також стверджує, що особа, яка притягується до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 показав поліцейським місце, де вирощує кущ коноплі, тому, на його думку, для виправлення ОСОБА_1 достатньо покарання у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ст. 106-2 КУпАП. Разом з тим, апелянт вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ч. 1 ст. 44 КУпАП є недоведеною. Апелянт вважає, що в матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що банку з наркотичною речовиною - канабісом, зберігав саме ОСОБА_1 . При цьому має припущення, що її могли підкинути на подвір`я особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, позаяк поліцейські знайшли банку не всередині будинку ОСОБА_1 , а на його подвір`ї. На думку адвоката Мензака Ю. Ю., враховуючи те, що санкція ч. 1 ст. 44 КУпАП передбачає відповідальність у виді штрафу, утім суддя з незрозумілих причин призначив найсуворіше за видом покарання для ОСОБА_1 , який є хворим пенсіонером. Апелянт звертає увагу на те, що до 2006 року ОСОБА_1 мав прізвище « ОСОБА_2 », тому в медичних документах за 2003 рік зазначено саме таке прізвище. Просить постанову скасувати, а провадження у справі закрити за відсутністю у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, призначивши йому покарання у виді штрафу в межах санкції ст. 106-2 КУпАП.

Перевіривши матеріали справи про адміністративне правопорушення, дослідивши зібрані у справі докази, апеляційний суд доходить висновку про те, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає. 

Справа про адміністративне правопорушення розглядається за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Мензака Ю. Ю., неявка яких, з огляду на приписи ст. 294 КУпАП, не перешкоджає її розгляду. При цьому, береться до уваги те, що вказані особи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, що підтверджується довідкою про доставку SMS-повідомлення від 19.05.2022, і від них не надходило жодних заяв чи клопотань про розгляд справи за їх участі. Разом з тим, апеляційний суд враховує і те, що розгляд справи неодноразово відкладався: 27.10.2021 (а. с. 50), 17.05.2022 (а. с.52). Отже, будь-яких підстав, що унеможливлюють проведення судового розгляду за відсутності ОСОБА_1 та його захисника, адвоката Мензака Ю. Ю., апеляційний суд не вбачає.

Апеляційний суд вважає, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44, ст. 106-2 КУпАП підтверджується сукупністю зібраних у справі, досліджених суддею місцевого суду та перевірених апеляційним судом доказів, яким дана правильна оцінка у постанові. 

Доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови суду першої інстанції апеляційний суд відхиляє з огляду на таке.

Апеляційний суд, враховуючи положення ст. 294 КУпАП, переглядає справу в межах апеляційної скарги.

Відповідно до вимог ст. 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративне правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності із законом.

Як регламентують приписи ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення, зобов`язаний, зокрема, з`ясувати, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність особи, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.

Доказами у справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на підставі яких у визначеному законом порядку встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи та інших обставин справи, що мають значення для її правильного вирішення. Ці фактичні дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, речовими доказами, а також іншими документами, як наголошується в ст. 251 КУпАП.

Суд, згідно з приписами ст. 252 КУпАП, оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Апеляційний суд вважає, що вищевказані вимоги закону при розгляді матеріалів за протоколом про адміністративне правопорушення судом першої інстанції дотримані і висновок суду про визнання ОСОБА_1 винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44, ст. 106-2 КУпАП, - є правильним, а зміст постанови відповідає вимогам, передбаченим ст. 283 КУпАП, оскільки в ній наведені докази, на яких ґрунтується висновок про вчинення ОСОБА_1 цих адміністративних правопорушень.

Так, згідно з матеріалами справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії АПР18 №746414 від 02 вересня 202й року, в якому зазначено, що 18 серпня 2021 року, по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 , під час санкціонованого обшуку було виявлено та вилучено 2,6252 грам канабісу, що відноситься до малих розмірів, а також одне коренестебло рослини коноплі. 

Дії ОСОБА_1 кваліфіковано за ч. 1 ст. 44 КУпАП, тобто незаконне зберігання, наркотичних засобів без мети збуту в невеликих розмірах, а також за ст. 106-2 КУпАП, - незаконний посів або незаконне вирощування конопель у кількості до десяти рослин. У протоколі ОСОБА_1 своїми підписами засвідчив, що зі змістом процесуального документу ознайомлений, копію його отримав.

Вказані у протоколі обставини підтверджуються рапортом поліцейського Ломнера І. М. (а. с. 2), постановою про закриття кримінального провадження від 30.08.2021, відповідно до якої відносно ОСОБА_1 закрито кримінальне провадження за ч. 1 ст. 309 КК України, у зв`язку з відсутністю в діянні складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, у діяннях ОСОБА_1 вбачаються ознаки адміністративного правопорушення за ст. 44 КУпАП (а. с. 4, 5), витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 19.08.2021, відповідно до якого 18 серпня 2021 року, по АДРЕСА_1 , за місцем проживання ОСОБА_1 , під час санкціонованого обшуку було виявлено та одне коренестебло рослини коноплі та речовину рослинного походження, ззовні схожу на «марихуану» (а. с. 6), рапортом старшого лейтенанта поліції Банга М. (а. с. 7), висновками експерта від 30.08.2021 № СЕ-19/107-21/7138-НЗПРАП та № СЕ-19/107-21/7137-НЗПРАП (а. с. 9 - 11), протоколом обшуку від 18.08.2021 (а. с.12-14), протоколом серії АПР18 №746413.

Вищенаведені докази, які були досліджені та перевірені судом апеляційної інстанції, у своїй сукупності свідчать про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44 та ст. 106-2 КУпАП.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 44 КУпАП до адміністративної відповідальності притягуються особи за незаконні виробництво, придбання, зберігання, перевезення, пересилання наркотичних засобів або психотропних речовин без мети збуту в невеликих розмірах.

При оцінці доводів апелянта про те, що ОСОБА_1 не мав наміру приховувати від працівників поліції те, що посадив на своєму подвір`ї кущ коноплі, позаяк вирощує її виключно для себе, у лікувальних цілях, адже, за словами апелянта, ОСОБА_1 тривалий час хворіє на невиліковне захворювання, апеляційний суд, враховуючи наявність належних, достатніх та достовірних доказів, до уваги не бере, адже такі жодним чином не впливають на висновки місцевого суду щодо наявності в діях ОСОБА_1 складу адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44 та ст. 106-2 КУпАП.

Відповідно доводи адвоката Мензака Ю. Ю. про те, що вина його підзахисного ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 44 КУпАП є недоведеною, оскільки у матеріалах справи відсутні докази, які свідчать про те, що банку з наркотичною речовиною - канабісом, зберігав саме ОСОБА_1 , апеляційним судом визнаються необґрунтованими. 

Відхиляючи твердження у цій частині, суд апеляційної інстанції бере до уваги і те, що протоколи про адміністративне правопорушення за ч. 1 ст. 44 та за ст. 106-2 КУпАП складені за участі ОСОБА_1 , який своїми підписами засвідчив, що зі змістом процесуальних документів він особисто ознайомлений, зауважень чи заперечень не висловлював, від надання будь-яких пояснень ОСОБА_1 , згідно зі ст. 63 Конституції України, відмовився.

Не надав ОСОБА_1 і жодних доказів, які могли б ставити під сумніви те, що протоколи про адміністративні правопорушення та інші процесуальні документи підписував не він, а інша особа, або те, що ОСОБА_1 підписував наявні у справі документи під примусом чи внаслідок застосування відносно нього психологічного тиску або фізичної сили. 

З врахуванням вищевказаного, безпідставними слід вважати доводи адвоката Мензака Ю. Ю. про те, що банку з наркотичною речовиною ОСОБА_1 могли підкинути на подвір`я, позаяк поліцейські знайшли банку не всередині будинку ОСОБА_1 , а на його подвір`ї. Апеляційний суд звертає увагу на те, що твердження адвоката Мензака Ю. Ю. суперечать позиції ОСОБА_3 у суді першої інстанції Так, зі змісту оскаржуваної постанови убачається, що ОСОБА_1 у суді першої інстанції свою вину у вчиненому визнав частково та пояснив, що він тримав у себе вдома канабіс та при обшуку працівниками поліції вказана наркотична речовина була виявлена й вилучена. Про рослину коноплі, які виявили в його городі працівники поліції ОСОБА_1 навіть не знав по те, що вона виросла. Тобто, ОСОБА_1 не заперечував той факт, що саме на території його подвір`я проводився обшук, і що працівниками поліції виявлені та вилучені наркотичні речовини.

Тому, враховуючи вищенаведене, доводи апелянта про відсутність у матеріалах справи доказів про його винуватість, апеляційним судом визнаються як такі, що нічим не підтверджені. 

Апеляційний суд враховує те, що позиція сторони захисту під час розгляду апеляційної скарги розцінюються апеляційним судом як спосіб самозахисту, обраний на власний розсуд, та спроба ОСОБА_1 ухилитися від відповідальності за вчинене ним адміністративне правопорушення.

Таким чином, висновки суду першої інстанції, викладені у постанові є обґрунтованими, належним чином вмотивованими, повністю відповідають фактичним обставинам справи. Доводи, викладені в апеляційній скарзі правильність вищевказаних висновків суду першої інстанції не спростовують.

Доводи апелянта про те, що санкція ч. 1 ст. 44 КУпАП передбачає відповідальність у виді штрафу, утім суддя з незрозумілих причин призначив ОСОБА_1 , який є хворим пенсіонером, найсуворіше покарання, є безпідставними, оскільки, на переконання апеляційного суду, накладене місцевим судом адміністративне стягнення відносно ОСОБА_1 є необхідним та достатнім для його виправлення. Так, на переконання апеляційного суду, суд першої інстанції правильно вказав, що накладене на ОСОБА_1 адміністративне стягнення є справедливим, достатнім для виконання його мети: виховання особи, яка вчинила правопорушення в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобіганню вчиненню нових правопорушень.

За таких обставин, судом першої інстанції при накладенні адміністративного стягнення, відповідно до вимог ст. 33 КУпАП, враховано характер вчиненого правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та накладено стягнення у розмірі, визначеному санкцією ч. 1 ст. 44 КУпАП. 

Підсумовуючи вищевикладене, апеляційний суд доходить висновку про необґрунтованість доводів апеляційної скарги, оскільки наявними у справі доказами підтверджена винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративних правопорушень, а тому висновок місцевого суду про визнання його винуватим у скоєнні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 44 та ст. 106-2 КУпАП є законним та обґрунтованим.

Приймаючи рішення беруться до уваги положення передбаченого нормативно-правовими актами України принципу диспозитивності, відповідно до якого сторони провадження є вільними у використанні своїх прав у межах та у спосіб, передбачених нормативно-правовими актами; що суд, за відсутності клопотань, не вправі самостійно витребовувати докази, викликати свідків тощо; ст. 294 КУпАП у частині перегляду судового рішення в межах апеляційної скарги; те, що до апеляційної скарги не додано належних та допустимих доказів, які б спростовували висновки суду першої інстанції та підтверджували доводи апеляційної скарги, і будь-яких обґрунтованих клопотань із цього приводу стороною захисту не заявлялось; що ОСОБА_1 та його захисник, адвокат Мензак Ю. Ю., не з`явившись на розгляд справи, позбавили себе можливості довести обґрунтованість доводів апеляційної скарги та надати відповідні докази у їх підтвердження.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
                                                        П О С Т А Н О В И В :
        
Апеляційну скаргу, яку подав адвокат Мензак Ю. Ю. в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.
Постанову судді Берегівського районного суду Закарпатської області від 22 вересня 2021 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 44, ст. 106-2 КУпАП – залишити без зміни.
Постанова набирає законної сили негайно, є остаточною й оскарженню не підлягає.
Суддя Іван СТАН