УХВАЛА
 
21 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 333/4780/20
провадження № 51-3016 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого         ОСОБА_4
суддів:                  ОСОБА_5, ОСОБА_6,
розглянувши касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Запорізького апеляційного суду від 14 вересня 2022 року щодо останнього, 
встановив:
Ухвалою колегії суддів Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 06 жовтня 2022 року касаційну скаргу захисника, у зв`язку з недотриманням вимог статті 427 КПК України, залишено без руху та надано п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії даної ухвали для усунення зазначених в ній недоліків.
У межах наданого судом строку ОСОБА_2 надала уточнену касаційну скаргу, проте недоліків, зазначених у вказаній ухвалі в повній мірі не усунула.
Так, захисником неусунуто недоліки касаційної скарги щодо обґрунтування вимог касаційної скарги, тобто порушення п. 4 ч. 2 ст. 427 КПК України.
При цьому, обґрунтування вимог особи, яка подає касаційну скаргу має узгоджуватися з положеннями ч. 1 ст. 438 КПК України, згідно з якими підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є лише: 1) істотне порушення вимог кримінального процесуального закону (ст. 412 КПК України); 2) неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність (ст. 413 КПК України); 3) невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого (ст. 414 КПК України).
Отже, посилаючись у касаційній скарзі на незаконність судового рішення, особа, яка подає касаційну скаргу, має вказати на конкретні порушення закону, що є підставами для скасування або зміни судового рішення і які, на її думку, були допущені судами при винесенні судових рішень, навести конкретні аргументи обґрунтувавши їх.
Як слідує зі змісту касаційної скарги, ОСОБА_2 оскаржує судове рішення виключно у зв`язку з невідповідністю призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого через суворість, що є підставою для його скасування, передбаченою п. 3 ч. 1 ст. 438 КПК України, при цьому не наводить доводів щодо відмінності принципового характеру у виді та розмірі призначеного покарання, з огляду на положення ст. 414 КПК України, враховуючи, що санкцією ч. 2 ст. 186 КК України передбачено лише один вид покарання, яке призначено ОСОБА_1 у мінімальному розмірі.
Разом з тим, доводи касаційної скарги по суті зводяться до не застосування приписів ст. 75 КК України, що є іншою підставою для скасування вироку, про що було вказано в ухвалі Суду від 06 жовтня 2022 року.
Призначення покарання і звільнення від його відбування, попри нерозривний взаємозв`язок з точки зору правових наслідків для засудженого, мають відмінну юридичну природу і є окремими заходами, які послідовно застосовуються судом у разі прийняття відповідного рішення. При цьому вирішення питання про обрання особі виду покарання передує вирішенню питання про звільнення від його відбування з випробуванням, що прямо випливає зі змісту положення ч. 1 ст. 75 КК України.
Не застосування інституту звільнення від відбування покарання з випробуванням є підставою для скасування вироку, передбаченою п. 2 ч. 1 ст. 438 КПК України, тобто неправильним застосування закону України про кримінальну відповідальність, що полягає у незастосуванні судом закону, який підлягає застосуванню, однак ОСОБА_3 з цієї підстави судове рішення не оскаржує.
Оскільки суд касаційної інстанції переглядає судові рішення згідно ст. 433 КПК України у межах касаційної скарги, наявність суперечливого обґрунтування, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
Враховуючи наведене, Верховний Суд вважає за необхідне повернути захиснику ОСОБА_2 касаційну скаргу з усіма доданими до неї матеріалами.
Повертаючи касаційну скаргу, Суд роз`яснює, що її повернення не позбавляє права повторно звернутися до суду касаційної інстанції в порядку, передбаченому КПК України, в межах строку на касаційне оскарження.
Що стосується клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання оскаржуваного судового рішення, то в силу ч. 1 ст. 430 КПК України, дане питання вирішується після відкриття касаційного провадження.
На підставі викладеного та керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК України, Суд
постановив:
Касаційну скаргу захисника ОСОБА_2 в інтересах засудженого ОСОБА_1 на вирок Запорізького апеляційного суду від 14 вересня 2022 року щодо останнього повернути разом з усіма доданими до неї матеріалами.
Ухвала є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_7                                ОСОБА_8                                 ОСОБА_9