П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

__________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

29 листопада 2022 р.	м.Одеса	Справа № 400/3797/22	
Головуючий в 1 інстанції: Величко А.В.
          П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
судді-доповідача Домусчі С.Д.
суддів: Семенюка Г.В., Шляхтицького О.І.,
розглянувши в письмовому провадженні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії, 
В С Т А Н О В И В:
Позивач, ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з позовом до Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, в якому просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) при здійсненні виконавчого провадження ВП №69373445 по примусовому виконанню постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №400/5581/20 згідно виконавчого листа виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 19.05.2022 у справі №400/5581/20;
- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру передбачені частинами 2, 3 статті 63 та частинами l, 2 статті 75 3акону України «Про виконавче провадження» від 02.06.201б року №1404-VІІІ щодо зобов`язання боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 року у справі №400/5581/20 згідно виконавчого листа виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 19.05.2022 року у справі №400/5581/20, перерахувати та виплатити з 01.01.2007 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення за листопад 2006 року у розмірі 861,69 грн. відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2015 року №350/174/308/387/ПС та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.02.2019 року №12/897 у розмірі 50% місячного грошового забезпечення за листопад 2006 року за останньою штатною посадою перед звільненням (посадовий оклад, оклад за військовим званням, процентна надбавка за вислугу років, всі щомісячні додаткові види грошового забезпечення (надбавки, доплати) та премії відповідно до довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 про грошове забезпечення для нарахування пенсії від 18.03.2008 року вих. №ФО-180, яка видана відповідно до постанови Первомайського міськрайонного суду Миколаївської області від 16.03.2007 року, по справі №2-a-69/2007 р. за вислугу 20 років згідно частини третьої ст. 43 3акону України «Про пенсійне забезпечення осіб звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 року №2262-ХІІ, в редакції 3акону України «Про внесення змін до деяких законів України з питань пенсійного забезпечення та соціального захисту військовослужбовців від 04.04.2006 року №3591-ІV.
- зобов`язати відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) негайно здійснити процесуальні дії примусового характеру передбачені частинами 2, 3 статті 63 та частинами l, 2 статті 75 3акону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016 року №1404-VІІІ щодо зобов`язання боржника - Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області, на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 року у справі №400/5581/20 згідно виконавчого листа виданого Миколаївським окружним адміністративним судом 19.05.2022 року у справі №400/5581/20, перерахувати та виплатити пенсію ОСОБА_1 :
з 01.01.2008 року відповідно до постанови КМУ від 07.11.2007 року №1294 "Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу";
з 01.04.2012 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 23.05.2012 року №355 «Про збільшення розмірів пенсій, призначених відповідно до 3акону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб";
з 01.01.2018 року відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 21.02.2018 року №103 «Про перерахунок пенсії особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб»;
- призначити ОСОБА_1 з 11.05.2018 року пенсію по інвалідності, з врахуванням індексації грошового забезпечення за листопад 2006 року у розмірі 861,69 грн. відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2015 року №350/174/308/387/ПС та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.02.2019 року №12/897.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на те, що 11.07.2022 відповідачем відкрито виконавче провадження за виконавчим листом на його користь стосовно зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити з 01 січня 2007 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2015 року №350/174/308/387/ПС та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 лютого 2019 року № 12/897. Позивач стверджує, що жодних процесуальних дій примусового характеру щодо виконання рішення відповідач не вжив.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нову постанову, якою задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає про неврахування судом першої інстанції того факту, що ч. 4 ст. 63 Закону України «Про виконавче провадження» (№1404-VIII) встановлено, що вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність у разі невиконання без поважних причин боржником рішення зазначається у постанові про накладення на боржника штрафу, винесеною виконавцем.
Так, на думку апелянта, ч. 4 ст. 63 Закону України №1404-VIII не визначено вимогу державного виконавця як окремий процесуальний документ при здійсненні виконавчого провадження, а встановлено, що вимога державного виконавця зазначається у постанові про накладення на боржника штрафу, винесеною виконавцем.
Апелянт також звертає увагу на те, що судом першої інстанції не було взято до уваги того, що визначений п. 2 постанови ВПВР УЗПВР в Миколаївській області ПМУМЮ (м. Одеса) від 11.07.2022 року ВП №69373445 10-денний термін сплив 21.07.2022 року.
Апелянт вказує і на те, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що протягом 42-денного терміну в період з 11.07.2022 до 22.08.2022 державним виконавцем жодних процесуальних дій примусового характеру у виконавчому провадженні ВП №69373445 не здійснювалось, спонуканням державного виконавця вчинити певні процесуальні дії у виконавчому провадженні ВП №69373445 була саме ухвала Миколаївського окружного адміністративного суду від 15.08.2022 року у справі №400/3797/22, якою було відкрито провадження у вказаній справі про визнання протиправною бездіяльності державного виконавця, а не 10-денний строк визначений п. 2 постанови ВПВР УЗПВР в Миколаївській області ПМУМЮ (м. Одеса) від 11.07.2022 року ВП №69373445 та не заява ОСОБА_1 від 29.07.2022 року про невиконання боржником – ГУПФ України в Миколаївській області постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 року у справі №400/5581/20 у виконавчому провадженні №69373445.
У відзиві на апеляційну скаргу, відповідач, послався на правомірність оскаржуваного рішення та просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду першої інстанції – без змін.
Третя особа своїм правом подання відзиву на апеляційну скаргу не скористалась.
Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, вивчивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Суд встановив, що рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 16.02.2021 у справі № 400/5581/20 позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області задоволений частково: 
- визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо непроведення перерахунку пенсії з 18.02.2019 ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення; 
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити з 18.02.2019 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 22.04.2015 року № 350/174/308/387/ПС та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12.02.2019 року № 12/897; в решті позову відмовлено.
Постановою П`ятого апеляційного адміністративного суду від 03.02.2022 у справі №400/5581/20 апеляційна скарга ОСОБА_1 задоволена, рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року скасоване в частині визнання протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення перерахунку пенсії з 18 лютого 2019 року ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити з 18 лютого 2019 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2015 року №350/174/308/387/ПС та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 лютого 2019 року № 12/897; ухвалена у цій частині нова постанова, якою:
- визнана протиправною бездіяльність Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області щодо проведення перерахунку пенсії з 01 січня 2007 року ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення; 
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області перерахувати та виплатити з 01 січня 2007 року пенсію ОСОБА_1 з урахуванням індексації грошового забезпечення відповідно до довідки військової частини НОМЕР_1 від 22 квітня 2015 року №350/174/308/387/ПС та довідки ІНФОРМАЦІЯ_1 від 12 лютого 2019 року № 12/897; 
- в іншій частині рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 16 лютого 2021 року залишене без змін.
19.05.2022 Миколаївським окружним адміністративним судом на виконання постанови П`ятого апеляційного адміністративного суду виданий виконавчий лист у справі №400/5581/20 (а.с. 13).
23.06.2022 Головним управлінням Пенсійного фонду України в Миколаївській області на адресу позивача направлений лист в якому повідомлено про проведення перерахунку пенсії позивача з 01.07.2022 (а.с. 30, 31).
24.06.2022 позивач направив заяву про відкриття виконавчого провадження на адресу відповідача .
11.07.2022 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) за виконавчим листом №400/5581/20 відкрито виконавче провадження №69373445 (а.с. 20).
29.07.2022 ОСОБА_1 повідомив Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про невиконання боржником судового рішення (а.с. 21-32).
22.08.2022 головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Миколаївській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) направлена на адресу Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області Вимога державного виконавця з одночасним попередженням про застосування штрафу у разі невиконання судового рішення без поважних причин.
Вирішуючи спір та відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з передчасності доводів позивача про причини невиконання рішення, оскільки на дату прийняття рішення відсутні докази останнього.
Перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування норм матеріального і процесуального права, апеляційний суд дійшов такого висновку.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Положеннями ст. 14 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що учасниками виконавчого провадження є виконавець, сторони, представники сторін, прокурор, експерт, спеціаліст, перекладач, суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, особи, права інтелектуальної власності яких порушені.
Відповідно до ч. 5, 6 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.
У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону.
За рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно ст.63 Закону України «Про виконавче провадження», за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного частиною шостою статті 26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
У разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, передбаченого частиною другою цієї статті, повторно перевіряє виконання рішення боржником.
У разі повторного невиконання без поважних причин боржником рішення, якщо таке рішення може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та вживає заходів примусового виконання рішення, передбачених цим Законом.
У разі невиконання боржником рішення, яке не може бути виконано без участі боржника, виконавець надсилає до органу досудового розслідування повідомлення про вчинення боржником кримінального правопорушення та виносить постанову про закінчення виконавчого провадження.
Таким чином, відповідно до вимог законодавства обов`язок державного виконавця під час здійснення примусового виконання рішення про зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Миколаївській області включає в себе: обов`язок відкрити виконавче провадження, зобов`язати боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попередити боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей, а також вимагати від боржника виконати судове рішення.
Як правильно встановив суд першої інстанції, всі зазначені обов`язки державний виконавець у цьому випадку виконав.
Також, апеляційний суд погоджується із доводами суду першої інстанції про те, що постанова про відкриття виконавчого провадження не повинна фіксувати вжиті виконавцем заходи, оскільки положення Закону України «Про виконавче провадження» передбачають оформлення будь-яких заходів примусового виконання рішень окремими постановами (актами) виконавця і у разі незгоди позивача з ними, саме ці окремі процесуальні рішення можуть бути предметом судового оскарження.
Оскільки виконавче провадження було відкрите 11.07.2022, а з позовом в цій справі апелянт звернувся 11.08.2022, при цьому сам позов датований та підписаний 30.07.2022 (а.с.9), враховуючи місцеперебування відповідача, третьої особи - боржника у виконавчому провадження у місті Миколаєві, яке віднесено до зони проведення воєнних (бойових) дій (наказ Міністерства з питань реінтеграції  тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, в редакції наказу від 14.06.2022 №119), апеляційний суд вважає правильним висновок суду першої інстанції щодо передчасності заявлених позовних вимог через відсутність належних та допустимих доказів бездіяльності відповідача, та як наслідок про відсутність правових підстав для задоволення адміністративного позву. 
Також апеляційний суд вказує, що заява позивача до відповідача була направлена засобами поштового зв`язку 29.07.2022 (а.с.  21-32) та до цієї заяви позивач додав копію довідки 2008 року, копії судових рішень від16.03.2007, від 29.07.2009, копію протоколу розрахунку пенсії від 09.06.2022 разом з копією відповіді третьої особи від 23.06.2022. При цьому адміністративний позов  складений та підписаний позивачем 30.07.2022, тобто на наступний день після  направлення апелянтом заяви відповідачу. Зазначена обставина додатково свідчить про передчасність доводів апелянта щодо бездіяльності відповідача при примусовому виконанні виконавчого листа, виданого 19.05.2022 Миколаївським окружним адміністративним судом у справі №400/5581/20.
Стосовно інших посилань апеляційної скарги апеляційний суд зазначає, що згідно з п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Крім того, апеляційним судом враховується, що згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Відповідно до ст. 242 КАС України, судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Таким чином, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи, та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, внаслідок чого апеляційна скарга залишається без задоволення, а рішення суду - без змін.
Керуючись ст. 19, Конституції України, ст. ст. 2-12, 72-77, 242, 272, 287, 293, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 327-329 КАС України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1  -  залишити без задоволення.
Рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 31 серпня 2021 року у справі № 400/3797/22  -  залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 29.11.2022

Головуючий суддя 	 	Домусчі С.Д.	
Судді	    	Семенюк Г.В.    Шляхтицький О.І.