Дата документу 01.11.2022 Справа № 333/5482/21

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
Єдиний унікальний № 333/5482/21 Головуючий у 1 інстанції 
№ провадження 22-ц/807/1897/22 Кулик В.Б.
Доповідач: Бєлка В.Ю.
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 листопада 2022 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого: Бєлки В.Ю.        
Суддів: Крилової О.В.
Полякова О.З.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та його представника адвоката Грецова Сергія Володимировича на рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,
В С Т А Н О В И В:
У серпні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення коштів, посилаючись на те, що 22 серпня 2019 року в рахунок запропонованого у майбутньому договору купівлі-продажу транспортного засобу «Таврія 1102» відповідач отримав від нього у якості авансу 2 250,00 доларів США, які еквівалентні 60 750,00 грн., про що власноруч зазначив у відповідній розписці від 22.08.2019 року, яка мала ознаки договору «завдатку».
При цьому розписка від 22.08.2019 року не містить посилань відповідача на погодження сторонами жодного строку, місця укладання будь-якого паровичну, порядку проведення розрахунків, інших істотних обставин, обов`язків сторін щодо підлягаючого укладенню в майбутньому основного договору купівлі-продажу транспортного засобу.
Наявність оригіналу розписки у позивача, відсутність належних доказів про укладання договору купівлі-продажу свідчать про те, що зобов`язання відповідачем є таким, що не виконане.
Вказує, що Верховний Суд сформував правову позицію, відповідно до якої, у разі, якщо з`ясувати справжній зміст відповідної умови договору неможливо за допомогою загальних підходів до тлумачення змісту правочину, передбачених у ч.ч. 3,4 ст.213 ЦК України, слід застосувати тлумачення contra proferentem – слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх написав. 
Зазначає, що поведінка відповідача є протиправною, дії відповідача перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з безпосереднім порушенням законних прав та інтересів ОСОБА_1 , з огляду на що він був вимушений скористатися послугами АТ «Укрпошта» та направити рекомендованим (цінним) листом з описом вкладення на адресу відповідача первісну вимогу від 19.03.2021 року про повернення коштів. За надані поштові послуги він сплатив 26,00 грн.
Вказаний лист був повернутий 12.04.2021 року позивачу з підстав спливу строку його зберігання на поштовому відділенні, у зв`язку з чим він сплатив вартість поштових послуг на суму 13,01 грн.
Далі він направив рекомендованим (кур`єрським, цінним) листом з описом вкладення на адресу відповідача повторну вимогу від 19.04.2021 року про повернення коштів, за що ним було сплачено 42,00 грн.
Рекомендований лист з повторною вимогою був отриманий відповідачем 23.04.2021 року.
До 10.08.2021 року відповідач не вчинив будь-яких реальних дій, спрямованих на укладання у передбачений законом спосіб договору купівлі-продажу зазначеного у розписці від 22.08.2019 року автомобіля «Таврія 1102» і не повернув аванс.
Зазначає, що законом не передбачено залишення авансу у сторони, яка його отримала, у разі не укладання в обумовлений строк основного договору купівлі-продажу (автомобіля).
Передані ним в рахунок оплати за основним (неукладеним) договором грошові кошти є відповідно до ст. 570 ЦК України не завдатком, а авансом і підлягають поверненню особі, яка їх сплатила.
Вказує, що поведінка відповідача є протиправною та позбавляє його можливості використати кошти в майбутньому на власний розсуд для задоволення власних (матеріальних та духовних) потреб, завдає йому матеріальну та моральну шкоду.
Також зазначає, що ним понесені судові витрати, які за попереднім розрахунком орієнтовано дорівнюють 11 104 грн. 01 коп., з яких 908,00 грн. - сплачені у якості судового збору, 15,00 грн. – вартість комісійних банківських послуг, сплачених за банківську операцію щодо сплати суми судового збору, 81 грн. 01 коп. вартість поштових послуг, сплачених за пересилання на адресу відповідача вимог про повернення коштів, 10 00,00 грн. вартість підлягаючих сплаті на користь адвоката Грецова С.В. послуг правничої допомоги, 100,00 грн. – вартість фінансових послуг установи, пов`язаних з прийняттям та пересиланням позивачем адвокату Грецову С.В. у безготівковій формі коштів за надану правову допомогу.
Посилаючись на зазначені обставини просив суд стягнути з відповідача на його користь кошти у розмірі 2 250,00 доларів США, які еквівалентні 60 750,00 грн. та судові витрати у загальному розмірі 11 104 грн. 01 коп.
Рішенням Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 28 липня 2022 року в задоволенні позову відмовлено.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 та його представник адвокат Грецов С.В. зазначають, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивують тим, що суд не в повній мірі дослідив обставини справи, подані сторонами та витребувані судом докази. Судом не надана належна оцінка договору комісії укладеному між ТОВ «Бахмут Авто» (комісіонером) та ОСОБА_3 (комітентом) до факту укладення якого відповідач не мав жодного відношення. Залишилось поза увагою, що договір купівлі-продажу автомобіля між сторонами не укладався, відсутні докази на підтвердження того, що відповідач брав на себе та власно виконував будь-які договірні зобов`язання. Просять суд рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким заявлені позовні вимоги задовольнити.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
У відзиві на апеляційну скаргу відповідач наполягає на тому, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та зробив обґрунтовані висновки, які не спростовані доводами апеляційної скарги, яку просить залишити без задоволення, а рішення суду без змін.
У відповіді на відзив позивач стверджує, що ОСОБА_2 не надав належних доказів на підтвердження своїх доводів. Просить задовольнити апеляційну скаргу. 
Вислухавши доповідь судді, вивчивши апеляційну скаргу та матеріали справи, колегія вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що договір купівлі-продажу транспортного засобу був укладений, розписка надавалась в якості письмового підтвердження факту передачі грошових коштів за автомобіль.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що відповідно до наданою позивачем розписки від 22.08.2019 року ОСОБА_2 отримав від ОСОБА_1 суму у розмірі 2 250,00 доларів США за автомобіль «Таврія 1102» номер кузова НОМЕР_1 , 2004 р.в., із зазначенням «претензій не маю».
Згідно з договором комісії № 7729/19/000257 від 19.08.2019 року ТОВ «Бахмут-Авто» (комісіонер) зобов`язався за дорученням комітента за комісійну плату вчинити за рахунком ОСОБА_4 (клієнта) від свого імені один/або декілька правочинів щодо продажу транспортного засобу ЗАЗ 110207 Хетчбек-В, 2004 року випуску, колір зелений, № кузова НОМЕР_1 .
На підставі витягу з Єдиного державного реєстру Міністерства внутрішніх справи 28.08.2019 року за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб ЗАЗ 110207, 2004 року випуску.
Відповідно до інформації, наданої Регіональним сервісним центром ГСЦ МВС в Запорізькій області від 11.01.2022 року, власником транспортного засобу ЗАЗ 110207, 2004 року випуску, колір зелений, № кузова НОМЕР_1 , державний номер НОМЕР_2 є ОСОБА_1 , дата видачі свідоцтва - 28.08.2019 року.
В матеріалах справи міститься копія розписки від 22.08.2019 року, яка була досліджена судом першої інстанції зі змісту якої вбачається, що ОСОБА_2 отримав від позивача суму у розмірі 2250 доларів США за спірний автомобіль Таврія. Тобто з її змісту вбачається, що отримані ОСОБА_2 грошові кошти не є авансом або завдатком, а є сплатою за договором купівлі-продажу автомобіля Таврія 1102.
З урахуванням викладеного, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що договір купівлі-продажу транспортного засобу був укладений, розписка надавалась в якості письмового підтвердження факту передачі грошових коштів за автомобіль.
За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Загальні правила щодо форми договору визначено статтею 639 ЦК України, згідно з якою договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлено законом.
Відповідно до ст. 655 ЦК України договір купівлі-продажу – це угоди, за якою продавець (одна сторона) зобов`язується передати майно у власність покупцеві (другій стороні), а покупець зобов`язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.
Правове регулювання відносин, пов`язаних з купівлею продажем транспортних засобів, здійснюються на підставі положень Цивільного кодексу України з урахуванням загальних положень про договір та спеціальних правил, закріплених у відповідних положеннях, зокрема, Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, сконструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 року № 1388 (далі – Порядок № 1388), який визначає певні особливості укладення, виконання та правові наслідки невиконання відповідних договір. Порядок №1388 є обов`язковим для всіх юридичних та фізичних осіб, які є власниками транспортних засобів, виробляють чи експлуатують їх.
Оформлення договорі купівлі-продажу транспортних засобів може проводитися в територіальному органі з надання сервісних послуг МВС.
Отже, продаж транспортного засобу, що має ідентифікаційний номер передбачає відповідне оформлення договору купівлі-продажу цього транспортного засобу, зняття його з обліку, отримання свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу (технічний паспорт).
Відповідно до частини першої статті 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.
Згідно зі статтею 570 ЦК України завдатком є грошова сума або рухоме майно, що видається кредиторові боржником у рахунок належних з нього за договором платежів, на підтвердження зобов`язання і на забезпечення його виконання. Якщо не буде встановлено, що сума сплачена в рахунок належних з боржника платежів, є завдатком, вона вважається авансом. 
На відміну від завдатку, аванс – це лише спосіб платежу. Він не виконує забезпечувальної функції, а виконує функцію попередньої оплати, яка підлягає поверненню у випадку не виконання зобов`язання. Тобто, якщо основний договір не укладено з ініціативи будь-якою зі сторін, то аванс повертається його власникові.
Таким чином, колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що позов є необґрунтованим та задоволенню не підлягає.
Посилання у апеляційній скарзі на те, що отримані кошти відповідачем про які значено вище у апеляційній скарзі визначені як безпідставно отримані, але у позові позивач просив стягнути, як аванс за договором купівлі-продажу, який як встановлено та судом та підтверджено вищенаведеними доказами був укладений. 
Докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом були дотримані норми матеріального і процесуального права.
Доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд,

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та його представника адвоката Грецова Сергія Володимировича залишити без задоволення.
Рішення Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 24 липня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 01 листопада 2022 року.

Головуючий: В.Ю. Бєлка        
Судді: О.В. Крилова
О.З. Поляков