Справа № 127/12417/22 
Провадження № 33/801/843/2022
Категорія: 156 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Венгрин О. О.
Доповідач: Сало Т. Б.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 жовтня 2022 року                                                                                 м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд, суддя Сало Т.Б., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року в справі про притягнення ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,
встановив:
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17 000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк один рік. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір в сумі 496,20 грн судового збору.
Не погодившись із вказаною постановою, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову суду першої інстанції, а провадження у справі закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
У скарзі зазначає, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння і в протоколі про адміністративне правопорушення висловив незгоду з підозрою поліцейського; покази свідків – працівників поліції ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є суперечливими, що не було враховано судом.
У судове засідання ОСОБА_1 не з`явився, хоча був повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. 
Відповідно до положень ст. 294 КУпАП, неявка в судове засідання особи, яка подала скаргу, не перешкоджає розгляду справи, крім випадків, коли є поважні причини неявки або в суду відсутня інформація про належне повідомлення цих осіб.
Враховуючи строки розгляду апеляційної скарги, визначені ст. 294 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи не подав, апеляційний суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи у його відсутність.
Дослідивши матеріали справи, апеляційний суд прийшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.
У статті 280 КУпАП зазначено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 № 337123, складеного поліцейським взводу 1 роти 3 БУПП у Вінницькій області ДПП капралом поліції Павликом А.В.,  11 червня 2022 року о 07 год. 40 хв. в м. Вінниці по вул. Лебединського, 19, водій  ОСОБА_1  керував транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: блідість обличчя, тремтіння пальців рук, зіниці очей, що не реагують на світло. Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку  ОСОБА_1  відмовився у лікаря-нарколога, висновок №0797 (а.с.2).
Частиною першою статті 130 КУпАП передбачено відповідальність, в тому числі, за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
У п. 2.5 Правил дорожнього руху зазначено, що водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану наркотичного сп`яніння.
Висновок суду першої інстанції про те, що в діях  ОСОБА_1  наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП України, а саме відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння, є обґрунтованим, відповідає фактичним обставинам справи та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами.
Відповідно до ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 зазначає про те, що з наданих доказів судом встановлено, що він погодився пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння, проїхав до медичного закладу, але у зв`язку з хвилюванням не зміг з фізіологічних причин здати зразки біологічного середовища на аналіз. Неможливість в силу фізіологічних обставин здати для дослідження зразки біологічного середовища працівники поліції розцінили як його відмову від проходження огляду, що потрібно було відобразити в протоколі в графі «пояснення особи…», адже по своїй суті це не є відмовою від проходження огляду.
Вказані твердження не заслуговують на увагу та відхиляються апеляційним судом з наступних підстав.
Частиною четвертою статті 266 КУпАП визначено, що огляд осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, здійснюється в закладах охорони здоров`я не пізніше двох годин з моменту встановлення підстав для його здійснення. Огляд у закладі охорони здоров`я та складення висновку за результатами огляду проводиться в присутності поліцейського. Кожний випадок огляду осіб на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, у закладі охорони здоров`я реєструється в порядку, визначеному спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі охорони здоров`я.
Процедура проведення огляду водіїв транспортних засобів на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, та оформлення результатів такого огляду визначена Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України та Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція).
Так, згідно з пунктом 2 розділу І зазначеної Інструкції, огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
У разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я (п. 12 розділу ІІ Інструкції).
Пунктами 12, 13 розділу ІІІ Інструкції передбачено, що предметом дослідження біологічного середовища можуть бути слина, сеча та змиви поверхні губ, шкірного покриву обличчя і рук.
Для дослідження біологічного середовища може використовуватися кров, якщо в обстежуваної особи неможливо взяти зразки біологічних середовищ, вказаних у пункті 12 цього розділу.
ОСОБА_1 , обґрунтовуючи свою позицію в частині того, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан сп`яніння, посилається на те, що він через хвилювання, з фізіологічних причин, не міг здати сечу для дослідження, а надані суду докази не містять відомостей про те, що йому було запропоновано відібрати інші зразки біологічного середовища.
У протоколі про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №337123 від 11 червня 2022 року ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, по суті порушення» власноручно зазначив «я не згідний з тим, що написано в протоколі, а саме стан мій адекватний».
Як вбачається з відеозапису з нагрудної камери працівника поліції, після оголошення ОСОБА_1 змісту протоколу про адміністративне правопорушення останній не заперечуючи сутті правопорушення не погодився з ознаками, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення.
Однак, виявлення у водія ознак стану сп`яніння є прерогативою поліцейського, і у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані сп`яніння згідно з ознаками сп`яніння, поліцейський направляє цю особу до закладу охорони здоров`я, де за результатами огляду лікар встановлює наявність чи відсутність стану сп`яніння в обстежуваної особи.
Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Аналіз вимог статті 130 КУпАП вказує на те, що під відмовою від проходження огляду законодавцем закладено умисну та свідому дію особи, виражену у небажанні вчиняти активні дії для проходження огляду на стан сп`яніння, за умови наявності для цього усіх необхідних умов.
Будь-яких пояснень з приводу причин відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння ОСОБА_1 в протоколі не зазначив. Не додані такі пояснення і до протоколу про адміністративне правопорушення. Також з відеозапису встановлено, що ОСОБА_1 не заперечував факту відмови від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. Лікар, перед заповненням висновку, пояснила ОСОБА_1 , що відмова від проходження огляду на стан сп`яніння прирівнюється до перебування в стані сп`яніння, на що останній не висловив ніяких заперечень, а також зазначила, що перед написанням ОСОБА_1 заяви вона пояснює йому наслідки відмови. Будь-які інші біологічні зразки, крім сечі, для дослідження ОСОБА_1 не просив відбирати. 
ОСОБА_1 не наполягав зачекати, з метою подальшої здачі біологічних зразків, а з відеозапису вбачається його спокійний стан при написанні ним пояснень лікарю, а в подальшому жарти з лікарем, тобто така позиція є надуманою, і це підтверджує його згоду з відмовою від проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння. 
Сам факт прибуття ОСОБА_1 з працівниками поліції до медичного закладу не свідчить про його безумовну згоду на проходження огляду, оскільки будучи в медичному закладі його поведінка свідчила про небажання проходити огляд на стан наркотичного сп`яніння, будь-яких обставин, які унеможливили проходження ним огляду ОСОБА_1 зазначено не було та судом не встановлено.
Доводи скарги з приводу наявності (чи відсутності) підстав для зупинки транспортного засобу відхиляються апеляційним судом, оскільки це не впливає на наявність чи відсутність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП. У разі незгоди із підставами зупинки транспортного засобу ОСОБА_1 не позбавлений можливості оскаржити дії працівників поліції у порядку, визначеному законом. 
З огляду на викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано фактичні обставини справи, вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії правильно кваліфіковані за ч.1 ст.130 КУпАП.
Враховуючи викладене, апеляційний суд дійшов висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої інстанції, постанова суду першої інстанції є законною та обґрунтованою, тому її необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.
Керуючись ст. 294 КУпАП, 
постановив:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 23 вересня 2022 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя Т.Б. Сало