КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №367/3426/19                                                                                      головуючий у І інстанції: Кравчук Ю.В. провадження 22-ц/824/6913/22                                                                                               доповідач: Сліпченко О.І.
 
ПОСТАНОВА
Іменем України
08 листопада 2022 року                                                                              м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., суддів Сушко Л.П., Суханової Є.М.
за участю секретаря: Пітенко І.Ю.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 лютого 2022 року у справі за заявою  ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут Гарант» Гуменюк К.М., ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,- 
 
ВСТАНОВИВ:
В грудні 2021 року представники відповідача ОСОБА_1 звернулися із клопотаннями про скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 травня 2019 року у вищевказаній справі, які обґрунтовані тим, що вказаною ухвалою задоволено заяву позивача про забезпечення позову та накладено арешт на земельну ділянку, яка на праві власності належить ОСОБА_1 .
Вказували, що дана цивільна справа існує виключно як справа арешту майна фізичної особи, тому що з моменту відкриття провадження попередніми складами суду не прийнято рішення та не вирішено справу по суті.
Зазначали, що будучи єдиним та законним власником земельної ділянки, ОСОБА_1 передала ділянку у платне користування будівельній компанії, яка здійснила будівництво житлового будинку на зазначеній території. Проте, враховуючи накладений на земельну ділянку арешт, відповідач не в змозі отримати належну їй у якості плати за користування нерухомість у будинку, оскільки наявність арешту перешкоджає введенню житлового будинку до експлуатації. В свою чергу, забудовник пред`являє вимоги, у тому числі фінансового характеру до ОСОБА_1 . Зазначена ситуація, враховуючи її тривалість, призводить до значних фінансових збитків законного власника майна ОСОБА_1 , неможливості реалізувати право на користування майном, належним їй на праві приватної власності, та іншим негативним наслідкам.
При цьому, зняття арешту ніяким чином не впливає на можливість виконання судового рішення, тому що ОСОБА_1 не відчужувала та не передавала право власності на земельну ділянку і не має такого наміру.
Вказує, що правочини за участю ОСОБА_1 , які стали підставою для набуття нею права власності на земельну ділянку не оскаржені в судовому порядку, у зв`язку з чим, підстави для забезпечення позову за рахунок майна ОСОБА_1 відсутні.
Просили скасувати арешт, накладений ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 травня 2019 року про забезпечення позову, яким заборонено продавати, дарувати та проводити буд-які дії по відчуженню земельної ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 .
 
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 лютого 2022 року відмовлено в задоволенні заяви.
Не погоджуючись з вказаним рішенням, представник ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу.
Посилаючись на порушення та неправильне застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права, просить скасувати ухвалу та скасувати заходи забезпечення позову.
Вказує, що заходи забезпечення позову створюють дисбаланс інтересів сторін та завдають збитків відповідачу. 
Вважає, що суд першої інстанції помилково не звернув увагу на те, що відчуження майна позивача відбулось за її волею, а звернення із позовом являється зловживанням процесуальними правами.  
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 вказує, що законодавством не встановлюється строк дії заходів забезпечення позову, при цьому вони мають існувати до закінчення розгляду справи по суті.  
Зауважує, що доводи відповідача спрямовані на доведення необґрунтованості позовних вимог, оцінка яким має бути надана при розгляді справи по суті, а не під час вирішення питання про скасування заходів забезпечення позову.  
 
В судовому засіданні представник ОСОБА_2 та ОСОБА_3 виступив проти задоволення апеляційної скарги. 
Інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.  
У відповідності до вимог ст.ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
 
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
 
Відмовляючи в задоволенні заяви про скасування заходів забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що зазначені представниками відповідача обставини не спростовують необхідності арешту земельної ділянки, оскільки застосований захід забезпечення позову є співмірним із позовними вимогами, спроможний забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову, а його скасування призведе до утруднення виконання рішення суду в разі задоволення позову та ефективного захисту прав позивача. 
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
 
Судом першої інстанції вірно зазначено наступне: в травні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до Ірпінського міського суду Київської області із позовом до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Гуменюк К.М., ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «КЕЙ-КОЛЕКТ» про визнання протиправним та скасування рішення, в якому просила: визнати незаконними дії державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Гуменюк К.М. щодо проведення 15 серпня 2018 року  державної реєстрації права власності на земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3210900000:01:089:0035, за ТОВ «Кей-Колект»; визнати протиправним та скасувати рішення державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Гуменюк К.М., індексний номер:42561135 від 15.08.2018, згідно з яким 15.08.2018 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №27507575 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,10 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3210900000:01:089:0035, за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору Іпотеки №2832 від 26.02.2007; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3210900000:01:089:0035 та передати ОСОБА_2 .
Ухвалою Ірпінського міського суду Київської області від 03 травня 2019 року заяву позивача ОСОБА_2 про забезпечення позову задоволено, до набрання законної сили рішенням суду по справі №367/3426/19 за позовом ОСОБА_2 до державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Гуменюк К.М, ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Кей Колект» про визнання протиправним та скасування рішення, накладено арешт на земельну ділянку з кадастром номером 3210900000:01:089:0035, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , заборонивши дану земельну ділянку продавати, дарувати та проводити будь-які дії по її відчуженню.
24 вересня 2020 року позивачем подано заяву про зміну предмету позову, відповідно до якої, позивач просить: скасувати рішення державного реєстратора Київської філії Комунального підприємства Вишеньківської сільської ради «Добробут-Гарант» Гуменюк К.М., індексний номер:42561135 від 15.08.2018, згідно з яким 15.08.2018 внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис №27507575 про державну реєстрацію права власності на земельну ділянку загальною площею 0,10 га, за адресою АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3210900000:01:089:0035, за ТОВ «Кей-Колект» на підставі договору Іпотеки №2832 від 26.02.2007; скасувати запис про право власності №27507575 на земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3210900000:01:089:0035, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1622972080000, за Товариством з обмеженою відповідальністю «Кей-Колект»; визнати право власності на земельну ділянку, загальною площею 0,10 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 3210900000:01:089:0035, реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 1622972080000, за ОСОБА_2 .
 
Згідно із ст. 158 ЦПК України, суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше п`яти днів з дня надходження його до суду. За результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала. Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена. Відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.
Відповідно до вимог ч. 7-10 ст. 158 ЦПК України, у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення. У випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову. У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.
 
Колегія суддів зауважує, що забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів заявника від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийнято на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
В цивільній справі, яка перебуває на розгляді, рішення суду не ухвалено, а тому відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову.
Разом з тим, обґрунтовуючи своє клопотання про скасування застосованих заходів забезпечення позову, заявник не навів достатніх доводів та доказів того, що заходи вжитті ухвалою про забезпечення позову порушують права відповідача на даний час та підлягають скасуванню. Доводи, викладені у заяві про скасування заходів забезпечення позову стосуються обґрунтованості заперечень проти позовних вимог, оцінка яким буде надана при розгляді справи по суті.
 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Оскільки, ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення. 
Ухвалу Ірпінського міського суду Київської області від 03 лютого 2022 року залишити без змін.
 
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає.
Повний текст постанови складено «08» листопада 2022 року.

Головуючий
 
Судді: