КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
 
ПОСТАНОВА
І М Е Н Е М      У К Р А Ї Н И
 
24 жовтня 2022 року
 
м. Київ
 
справа №752/11266/21
 
провадження № 22-ц/824/9661/2022
 
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
головуючого судді - Кравець В.А. (суддя-доповідач)
суддів - Желепи О.В., Мазурик О.Ф. 
 
учасники справи:
 
позивач  -  ОСОБА_1 
відповідач - Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Євроінс Україна»
 
розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 
 
на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року у складі судді Ольшевської І.О.
 
у цивільній справі за позовом  ОСОБА_1   до приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Євроінс Україна» про стягнення страхового відшкодування,-
 
В С Т А Н О В И В:
 
У травні 2021 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про стягнення страхового відшкодування, в якому просив стягнути  з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» невиплачене страхове відшкодування в сумі 18 976,76 грн, витрати на проведення оцінки в сумі 1 800 грн та вирішити питання про розподіл судових витрат.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 21 грудня 2020 року за участю автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та автомобіля «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , автомобіль позивача отримав механічні пошкодження.
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Цивільна відповідальність водія ОСОБА_3 на момент ДТП була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ЄВРОІНС УКРАЇНА» за Договором обов`язкового страхування №102760422, ліміт страхової суми 130 000 грн.
На підставі акту огляду від 23 грудня 2020 року та ремонтної калькуляції №34495 від 04 січня 2021 року ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» було розраховано завданий ОСОБА_1 збиток у розмірі 13 162,13 грн. 
Згідно розрахунку завданого збитку ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна» такі деталі як відбійник переднього бампера, накладка протитуманної фари правої та передня права частина панелі підлягали ремонту, а не заміні. Тобто, при розрахуванні збитку страховиком були враховані саме ремонтні роботи зазначених деталей.
Відповідно до технічних регламентів (вимог) і рекомендацій заводу-виробника транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , відновлення вказаних пошкоджених кузовних деталей шляхом рихтування не передбачено, а такі деталі підлягають заміні.
У зв`язку з цим та з метою встановлення дійсної вартості відновлювального ремонту та вартості матеріального збитку позивачем було замовлено проведення автотоварознавчої експертизи «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 . Відповідно до Звіту №23/12-Т3 від                        28 грудня 2020 року вартість матеріального збитку, завданого власнику «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , склала 32 139,08 грн. Згідно даного звіту зазначені вище деталі підлягали заміні.
Посилався на те, що звернувся до ПрАТ «СК «Євроінс Україна» щодо перерахунку розміру страхового відшкодування, проте товариство не відреагувало на таке звернення, у зв`язку з чим ОСОБА_1 був вимушений звернутися з даним позовом до суду. 
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року у задоволені позову відмовлено.
Не погоджуючись з указаним рішенням, 30 липня 2022 року позивач ОСОБА_1 звернувся безпосередньо до Київського апеляційного суду з апеляційною скаргою, вякій просить оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог у повному обсязі.
Оскаржуване рішення вважає таким, що прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідь від офіційного дилера MitsubishiMottors ТОВ «НІКО ЦЕНТР КИЇВ» від 25 лютого 2021 року на запит ОСОБА_1 з роз`ясненням щодо ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , є пріоритетною в порівнянні з розрахунком ПрАТ «СК «ЄВРОІНС Україна».
Наголошує на тому, що страховик ПрАТ «ЄВРОІНС Україна» не врахував заміну деталей, зазначених в позовній заяві, а враховував їх ремонт, що і призвело до безпідставного заниження належної позивачу суми страхового відшкодування.  
Апелянт, посилаючись на ст. 103 ЦПК України, вказує на те, що зазначаючи про відсутність з боку позивача клопотань про призначення експертизи, суд першої інстанції фактично самоусунувся від виконання покладених на нього обов'язків.
Вважає, що констатуючи неможливість суду самостійно оцінити схеми та відповіді від офіційного дилера  Mitsubishi Mottors ТОВ «НІКО ЦЕНТР КИЇВ» через брак спеціальних знань, маючи істотно різні звіти про оцінку завданого збитку, суд протиправно поставив в провину позивачу, що останній не довів суду неправильність оцінки страховика.
Відповідач не скористався своїм процесуальним правом на подання відзиву на апеляційну скаргу, заперечень щодо змісту та вимог апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції не направив.
Згідно частини тринадцятої статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 274 ЦПК України.
Заслухавши доповідь судді-доповідача Кравець В.А., обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість ухваленого рішення, колегія суддів доходить висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не довів у належний спосіб, що розмір страхового відшкодування визначений страховою компанією неправильно.
Висновок суду відповідає обставинам справи та ґрунтується на вимогах закону.
Частиною 1 статті 367 ЦПК України визначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом установлено, що 21 грудня 2020 року в Київській області, м. Бориспіль по вул. Привокзальна, 40 водій ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом «Daewoo Lanos», д.н.з. НОМЕР_2 , допустив зіткнення з автомобілем «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди автомобілі отримали механічні пошкодження.
ОСОБА_1 є власником автомобіля «Mitsubishi Lancer», д.н.з. НОМЕР_3 , що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 .
Постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 18 січня 2021 року ОСОБА_3 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст. 124 КУпАП.
Згідно з положеннями ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені судовим рішенням у цивільній, господарській або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, а отже, виходячи з даних правил, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, якою встановлена вина притягнутої до адміністративної відповідальності особи, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про цивільно-правові наслідки дій особи, стосовно якої ухвалено постанову, з питань щодо того, чи мали місце ці дії та чи вчинені вони цією особою.
Отже, вина ОСОБА_3 встановлена та в порядку ст. 82 ЦПК України доказуванню не підлягає.
На момент настання страхової події цивільно-правова відповідальність ОСОБА_4 була застрахована в ПрАТ «СК «Євроінс Україна», про що свідчить поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №102760422 від 09 квітня 2020 року. Забезпеченим транспортним засобом за договором страхування №102760422 виступає «Daewoo Lanos», реєстраційний номер НОМЕР_2 .
23 грудня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з повідомленням №34495 про ДТП за участю транспортного засобу, власник якого може бути визнаний потерпілою особою, та із заявою про страхове відшкодування.
У повідомленні №34495 позивач надав згоду на визначення відповідачем розміру матеріального збитку з використанням ліцензійного програмного забезпечення «Audatex», з урахуванням умов ст. 29 Закону України «Про ОСЦПВ». Також у повідомленні зазначено, що сума страхового відшкодування буде узгоджена з потерпілою особою.
Заявою про страхове відшкодування позивач погодився, що у відповідності до п. 36.2 ЗУ «Про ОСЦПВ» сума страхового відшкодування буде письмово узгоджена із заявником шляхом направлення простого листа на адресу, що зазначена в даній заяві, та підтвердив, що за відсутності обґрунтованих заперечень з визначення страхового відшкодування, направлених письмово на адресу: 03150, м. Київ, вул. Васильківська, 102, протягом 10 календарних днів з дати направлення листа страховиком, розмір страхового відшкодування є узгоджений з ним, як заявником.
23 грудня 2020 року провідним фахівцем відділу аварійних комісарів ОСОБА_5 складений протокол (акт) огляду транспортного засобу «Mitsubishi Lancer», д.р.н. НОМЕР_3 , 2007 року випуску, в якому визначено перелік пошкоджень та можливих прихованих пошкоджень.
Позивач з протоколом ознайомлений, заперечень щодо його змісту в частині викладеного переліку пошкоджень не надходило, про що міститься підпис позивача у протоколі та зазначено, що пошкодження записані правильно.
ТОВ «СЗУ Україна» на замовлення відповідача складено звіт №9026 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу, дата складання звіту 09 лютого 2021 року, дата оцінки 21 грудня 2020 року, об`єкт оцінки транспортний засіб «Mitsubishi Lancer», державний реєстраційний номер НОМЕР_3 .
18 лютого 2021 року ПрАТ «СК «Євроінс Україна» складено розрахунок суми страхового відшкодування, який становив 13 162,13 грн.
10 березня 2021 року відповідачем складено страховий акт №34495/21 на суму страхового відшкодування в розмірі 13 162,13 грн.
Під час розгляду справи сторони не заперечували, що вказана сума страхового відшкодування була виплачена ПрАТ «СК «Євроінс Україна» ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із сумою страхового відшкодування - 13 162,13 грн, розрахованою ПрАТ «СК «Євроінс Україна», ОСОБА_1 замовив оцінку вартості матеріального збитку, завданого його транспортному засобу.
Згідно Звіту №23/12-ТЗ від 28 грудня 2020 року оцінювачем ОСОБА_6 встановлено, що вартість матеріального збитку з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу 0,7, завданого власнику ТЗ в результаті його пошкодження, складає 32 139,08 грн. У звіті зазначено, що під час огляду був присутній замовник ОСОБА_1 .
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів (стаття 1 Закону України «Про страхування»).
Предметом договору страхування можуть бути майнові інтереси, які не суперечать закону і пов`язані, зокрема, з відшкодуванням шкоди, завданої страхувальником (страхування відповідальності) (стаття 980 ЦК України).
Види обов`язкового страхування в Україні визначені у статті 7 Закону України «Про страхування». До них пункт 9 частини першої вказаної статті відносить страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Відносини у цій сфері регламентує, зокрема, Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
За статтею 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.
Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 988 ЦК України, страховик зобов`язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.
Частиною 1 статті 990 ЦК України визначено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).
Пунктом 12.1 статті 12 Закону передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.
Відповідно до частини 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
За статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
Визначення розміру матеріального збитку, завданого власнику пошкодженого транспортного засобу, здійснюється відповідно до Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України № 142/5/2092 від 24 листопада 2003 року.
Згідно пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості. Тому вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП транспортного засобу більша за вартість матеріального збитку, а вартість матеріального збитку це та сума, яку за Законом має сплатити страховик як страхове відшкодування.
Пунктом 36.1 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страховик, керуючись нормами цього Закону приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
Відповідно до пункту 36.2 статті 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюються безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому, доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.
Отже, страховик ПрАТ «СК «Євроінс Україна» за договором страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є відповідальною особою за завдані збитки.
Водночас, на відміну від особи, яка завдала шкоди, обсяг відповідальності страховика за договором страхування відповідальності обмежений нормами Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Зокрема, правила відшкодування шкоди, заподіяної третій особі, встановлені у ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з п. 22.1 якої у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує в установленому цим законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Тобто, страховик за договором страхування цивільно-правової відповідальності відшкодовує шкоду в межах страхових сум і лише ту, яка визначена та оцінена в порядку, встановленому законом.
Відповідно до положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.
Положенням пункту 34.2 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, МТСБУ) зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Згідно з пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди.
Отже, виходячи з наведених положень Закону, потерпілий має право на самостійне обрання аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди лише в тому випадку, якщо представник страховика не з`явився у визначений пунктом 34.3 статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» строк для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.
Матеріалами справи встановлено, що страховиком ПрАТ «СК «Євроінс Україна»               23 грудня 2020 року було здійснено огляд пошкодженого автомобіля та складено протокол (акт) огляду транспортного засобу. 
При цьому позивач був присутній при огляді експертом транспортного засобу та погодився з переліком пошкоджень, підписавши протокол (акт) огляду без жодних зауважень.
Згідно Звіту №9026 про оцінку вартості (розміру) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу засіб «Mitsubishi Lancer», д.р.н. НОМЕР_3 , від 09 лютого 2021 року, здійсненого на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна», вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу з урахуванням коефіціенту фізичного зносу 0,7 становить 16 235,96 грн. Вартість матеріального збитку без урахування ПДВ - 15 662,13 грн.
Розмір страхового відшкодування було зменшено на розмір франшизи - 2 500 грн.
Позивачу, як передбачено Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 13 162,13 грн.
Факт отримання зазначених коштів визнається позивачем.
Згідно Звіту №23/12-ТЗ від 28 грудня 2020 року оцінювачем ОСОБА_6 встановлено, що вартість матеріального збитку, завданого власнику ТЗ в результаті його пошкодження, складає 32 139,08 грн. У звіті зазначено, що під час огляду був присутній замовник ОСОБА_1 .
При проведенні огляду транспортного засобу оцінювачем ОСОБА_6 представник страховика був відсутній та, як убачається з матеріалів справи, ПрАТ «СК «Євроінс Україна» Грицаєм М.Г. не повідомлявся про проведення такого огляду.
Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 , посилаючись на те, що страховиком на підставі акту огляду від 23 грудня 2020 року та ремонтної калькуляції №34495 віж 04 січня 2021 року було розраховано збиток у розмірі 13 162,13 грн, проте згідно отриманої ним відповіді офіційного дилера Mitsubishi Motors ТОВ «НІКО ЦЕНТР КИЇВ» від 25 лютого 2021 року такі деталі, як відбійник переднього бампера, накладка протитуманної фари правої та передня права частина панелі підлягають заміні, а не ремонту, самостійно замовив оцінку вартості матеріального збитку.
При цьому, звіт на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна» №9026, згідно якого встановлено суму завданого збитку у розмірі 15 662,13 грн, здійснено 09 лютого 2021 року, запити ОСОБА_1 до ТОВ «НІКО ЦЕНТР КИЇВ» з метою встановлення доцільності заміни вищевказаних деталей та на підставі яких, як зазначено позивачем, останній і звернувся до оцінювача, датовані 25 лютого 2021 року, а сам Звіт №23/12-ТЗ, проведений на замовлення позивача, датований 28 грудня 2020 року (дата оцінки 21 грудня 2020 року).
Таким чином, незрозумілою є обставина, за якою отримавши відомості від страхової компанії щодо розміру страхового відшкодування та інформацію від ТОВ «НІКО ЦЕНТР КИЇВ» щодо доцільності заміни, а не ремонту відповідних деталей у лютому 2021 року, ОСОБА_1 звернувся до оцінювача, який здійснив Звіт №23/12-ТЗ 28 грудня 2020 року.
Окрім того, отримавши Звіт №23/12-ТЗ від 28 грудня 2020 року ще у грудні 2020 року, ОСОБА_1 звернувся до страхової компанії із заявою про перерахунок страхового відшкодування лише 05 березня 2021 року.
До того ж, як вірно зауважено судом першої інстанції, долучені позивачем до справи скріншоти з електронної поштової скриньки, які, за його переконанням, є відповіддю від офіційного дилера Mitsubishi Motors ТОВ «НІКО ЦЕНТР КИЇВ» від 25 лютого 2021 року на його запит про надання роз`яснень щодо ремонту автомобіля «Mitsubishi Lancer», є недостовірним доказом, оскільки перевірити походження, джерела, автора наданих відповідей (чи є він працівником офіційного дилера Mitsubishi Motors ) неможливо.
Під час розгляду справи, сторона позивача з клопотанням про призначення судової автотоварознавчої експертизи не звертався.
Зважаючи на викладене, колегія суддів доходить висновку, що ПрАТ «СК «Євроінс Україна» розмір завданої шкоди позивачу був оцінений у спосіб та строки, встановлені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»  та позивачу виплачене страхове відшкодування на підставі вказаного закону, натомість позивач не спростував  звіт » №9026, проведений на замовлення ПрАТ «СК «Євроінс Україна, а також Протокол (Акт) огляду транспортного засобу, ремонтну калькуляцію та страховий акт №34495/21 від 10 березня 2021 року.
Доводи апеляційної скарги в їх сукупності зводяться до незгоди з рішенням суду першої інстанції, невірного розуміння скаржником вимог чинного законодавства та власного тлумачення характеру спірних правовідносин. Такі доводи оцінені судом першої інстанції та не знайшли свого підтвердження.
З огляду на те, що доводи, викладені в апеляційній скарзі, вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, колегія суддів вважає, що місцевий суд всебічно і об`єктивно дослідив всі обставини справи, зібраним доказам дав вірну правову оцінку й постановив рішення, що відповідає вимогам закону.
Згідно статті 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як такого, що є законним та обґрунтованим.
Керуючись статтями 367, 368, 369, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів, -
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 лютого 2022 року - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Головуючий                                                                             В.А. Кравець

Судді                                                                                         О.В. Желепа

                                                                                                   О.Ф. Мазурик