ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 вересня 2022 року                                                                                Справа № 903/98/22 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Маціщук А.В., суддя Мельник О.В. ,  суддя Гудак А.В. 

розглянувши у порядку письмового провадження апеляційну скаргу Приватного виробничо-торгового підприємства "Світязь" 
на рішення Господарського суду Волинської області від 02.06.2022 р. ухвалене у м. Луцьку, повний текст складено 02.06.2022 р.  
у справі № 903/98/22 (суддя Слободян О.Г.)
за позовом Приватного виробничо-торгового підприємства "Світязь"
до відповідача фізичної особи-підприємця Редіної Світлани Оксентіївни
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватного акціонерного товариства "Абінбев Ефес Україна"
про зобов`язання повернути майно та стягнення 46168 грн. 25 коп. неустойки
 
В С Т А Н О В И В :

Відповідно до рішення Господарського суду Волинської області від 02.06.2022 р. у справі № 903/98/22 у позові Приватного виробничо-торгового підприємства "Світязь" до фізичної особи-підприємця Редіни Світлани Оксентіївни про зобов`язання повернути майно та стягнення 46168 грн. 25 коп. неустойки відмовлено повністю.
Не погоджуючись із рішенням суду першої інстанції, позивач  Приватне виробничо-торгове підприємство "Світязь" подало скаргу до Північно-західного апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 02.06.2022 р. та прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги. Скаржник ПВТП «Світязь» вважає, що судом першої інстанції рішення прийнято з порушенням норм матеріального і процесуального права.
Доводить, що на підставі п. 9.1. договору про експлуатацію обладнання ПВТП «Світязь» (дистриб`ютор) 09.07.2021 р. на адресу відповідача (торгова точка) було надіслано повідомлення про розірвання договору з 31.12.2021 р. та повернення обладнання дистриб`ютору ПВТП «Світязь». Пояснює, що повідомлення було підписано директором ПВТП «Світязь», погоджено ПрАТ «Абінбев Ефес Україна» та надіслано на офіційно зареєстровану адресу ФОП Редіна С.О., яка зазначена у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, і на підтвердження надіслання повідомлення про розірвання договору та повернення обладнання надано суду накладну відділення поштового зв`язку № 4300603081887 та опис вкладення в цінний лист від 09.07.2021 р.
Звертає увагу, що судом першої інстанції не було враховано, що відповідно до ч.1 ст.7, ч.1 ст. 10 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного держаного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесемо відповідних змін, і наведене свідчить, що ПВТП «Світязь» належним чином повідомило відповідача про розірвання договору та про необхідність повернути обладнання.
Вважає, що неотримання відповідачем кореспонденції, яка надходить на зареєстровану адресу є наслідком свідомого діяння (бездіяльності) самого відповідача щодо його належного отримання, тобто є власною її волею. Крім цього, договором не передбачено, що листування та повідомлення здійснюються виключно за адресою зазначеною в договорі.
Підсумовує, що враховуючи, що у відповідності до п. 9.1. договору про експлуатацію обладнання ПВТП «Світязь» за 30 днів до закінчення строку дії договору, а саме      09.07.2021 р. на адресу відповідача надіслало повідомлення про закінчення строку дії договору та повернення обладнання, відповідно строк дії договору закінчився 31.12.2021 р.
Не погоджується з висновками суду першої інстанції в оскаржуваному рішенні, що у випадку не повернення майна відповідачем після розірвання договору (31.12.2021) протягом 3-х календарних днів, позивач мав би повторно звернутися до ФОП Редіної С.О. з відповідною письмовою вимогою, як це передбачено п.8.2. договору. Доводить, що за умовами п.8.2. договору сторони домовились, що за бажанням сторона або компанія, яка вважає свої права порушеними діями другої сторони, може попередньо звернутися до неї з відповідною письмовою вимогою. Таким чином, договором не передбачено обов`язку позивача пред`являти відповідачу додаткову вимогу про повернення обладнання після розірвання договору.
Просить врахувати викладене і скасувати рішення Господарського суду Волинської області від 02 червня 2022 року у справі № 903/98/22 та прийняти нове рішення, яким задовольнити повністю позов Приватного виробничо-торгового підприємства «Світязь» до Фізичної особи-підприємця Редіної Світлани Оксентіївни про зобов`язання повернути майно і стягнення 46168,25 грн. неустойки.

Фізична особа-підприємець Редіна Світлана Оксентіївна, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Приватне акціонерне товариство "Абінбев Ефес Україна" відзивів на апеляційну скаргу не подали, тоді як були повідомлені про розгляд справи в установленому порядку, що підтверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення та реєстром відправки поштової кореспонденції /а.с.112-113 у т.1/.

Відповідно до ст. 270 ГПК України у суді апеляційної інстанції справи переглядаються за правилами розгляду справ у порядку спрощеного позовного провадження. Апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Враховуючи те, що ціна позову у даній справі не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і сторони не подавали клопотань про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, розгляд апеляційної скарги відбувся в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами згідно з ч. 13 ст. 8 ГПК України.
Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного судового рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Північно-західного апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Колегія суддів звертає увагу, що відповідно до ч. 1 ст. 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено наступне.
30.08.2016 р. Приватне виробничо-торгове підприємство “Світязь”/ дистриб`ютор та фізична особа-підприємець Редіною С.О./торгова точка за погодженням і з дозволу ПАТ “САН ІНБЕВ Україна” (ПрАТ "Абінбев Ефес Україна", компанія) уклали договір                   № UA_NW_34_7690 про експлуатацію обладнання /а.с.6-9 у т.1/.
У відповідності до п.1.1. договору про експлуатацію обладнання з метою підвищення обсягів продажу товару, дистриб`ютор зобов`язується за згодою Компанії передавати торговій точці обладнання, а торгова точка зобов`язується експлуатувати таке обладнання для реалізації з його використанням виключно товару та повернути таке обладнання відповідно до умов цього договору дистриб`ютору або Компанії в тому ж стані, в якому торгова точка отримувала таке обладнання з урахуванням його нормального зносу.
Згідно п.3.11 договору торгова точка зобов`язана експлуатувати обладнання лише в тому місці, яке погоджене відповідним актом приймання-передачі обладнання.
Відповідно до п.4.1 договору сторони погодили, що дистриб`ютор має право у будь-який момент висунути торговій точці письмову вимогу про повернення обладнання дистриб`ютору. Така вимога є обов`язковою для виконання торговою точкою за умови, що вона містить погодження компанії у вигляді підпису уповноваженого представника компанії, скріпленого печаткою компанії. Торгова точка повинна виконати таку вимогу у вказаний у ній строк та зобов`язана повернути обладнання дистриб`ютору, який прибуває до торгової точки для отримання обладнання. В такому випадку повернення обладнання торговою точкою дистриб`ютору оформляється актом приймання-передачі, який має бути до його підписання торговою точкою і дистриб`ютором попередньо погодженим компанією шляхом його підписання уповноваженим представником компанії та скріплення печаткою. За відсутності описаного вище погодження компанії торгова точка не має права повертати дистриб`ютору зазначене у відповідному акті обладнання.
Згідно з п. 4.5, 4.6. цього договору обладнання, яке передане торговій точці, торгова точка зобов`язана повернути дистриб`ютору (а у випадках, передбачених цим договором - Компанії) в стані, в якому воно було отримано з  урахуванням його нормального зносу, протягом 3 календарних днів з моменту отримання вимоги про таке повернення. Вимога може бути подана письмово або засобами факсимільного зв`язку. В цьому випадку повернення обладнання торговою точкою дистриб`ютору оформлюється відповідним актом приймання-передачі між дистриб`ютором та торговою точкою, який в обов`язковому порядку має бути попередньо погодженим підписом уповноваженого представника компанії та скріплений печаткою компанії.
У випадку закінчення строку дії цього договору, припинення строку дії, його розірвання, торгова точка повинна повернути дистриб`ютору обладнання протягом 3 календарних днів з дня закінчення строку дії цього договору, припинення строку його дії, його розірвання. В цьому випадку повернення обладнання торговою точкою дистриб`ютору оформлюється відповідним актом приймання-передачі між дистриб`ютором та торговою точкою, який в обов`язковому порядку має бути попередньо погодженим підписом уповноваженого представника компанії та скріплений печаткою компанії.
Пунктом 5.4 договору встановлено, що у випадку, якщо торгова точка не виконала обов`язку щодо повернення обладнання після закінчення строку дії цього договору, його припинення, розірвання, торгова точка повинна сплатити компанії або дистриб`ютору  (за погодженням компанії) неустойку у розмірі 10% від вартості (відновної вартості) неповернутого обладнання за кожний день прострочення строку повернення.
Сторони домовилися, що за бажанням сторона або компанія, що вважає свої права порушеними діями другої сторони, може попередньо звернутися до неї з відповідної письмовою  вимогою. В цьому випадку сторона, що отримала таку вимогу, зобов`язана протягом 10 календарних днів з моменту її отримання розглянути таку вимогу та надіслати в обов`язковому порядку іншій стороні (або компанії, якщо вимога надійшла від компанії) обгрунтовану відповідь (п.8.2).
Відповідно до п. 9.1. договору строк дії цього договору - протягом 1 (одного) року з моменту підписання його всіма сторонами та погодження компанією. Якщо за 30 днів до закінчення строку дії договору жодна із сторін не надішле іншій стороні (або компанія не надішле обом сторонам) письмове повідомлення із підтвердженням закінчення строку дії договору у визначений договором день, цей договір вважається продовженим до кінця календарного року, наступного за роком, на який припадає день закінчення строку дії цього договору. Це правило про автоматичне продовження строку дії цього договору поширюється на всі випадки закінчення строку його дії.
Договір підписаний дистриб`ютором, торговою точкою, погоджений Компанією та завірений їх печатками.
Сторонами також укладені додаток № 1 (повний асортимент) та додаток № 2 (загальні вимоги щодо експлуатації холодильного обладнання та обладнання для розливу) до договору /а.с.10-11 у т.1/.                      
30.08.2016 р. на виконання умов договору про експлуатацію обладнання ПВТП “Світязь” передало, а підприємець Редіна С.О. прийняла обладнання IceStream Extra Large, Чернігівське, 2016 (3000296905), заводський номер НОМЕР_1 , вартістю 20985,57 грн., місце розташування: с.Тарасове, Жовтнева, буд.27, що  підтверджується актом №34_8195 прийому-передачі обладнання від 30.08.2016 р., підписаним дистриб`ютором, торговою точкою та Компанією /а.с.12 у т.1/.
Позивач пояснює, що 09.07.2021 р. на адресу відповідача - 45630 Волинська обл.., Луцький район, с.Княгининок пров.Черешневий, буд.19 - було надіслано повідомлення   вих.№ 40 від 08.07.2021 р. про розірвання договору та повернення обладнання /а.с.13-15 у т.1/. У вказаному повідомленні позивач вимагав від відповідача на підставі п.4.1 договору протягом 3 днів з моменту отримання вимоги повернути обладнання. Також повідомив про закінчення строку дії договору 31.12.2021 р. Повідомлення було підписано директором ПВТП "Світязь" та погоджено ПрАТ "Абінбев Ефес Україна".
Позивач у позовній заяві зазначає, що відповідно до п.9.1 договору за 30 днів до закінчення строку дії договору він надіслав відповідачу повідомлення про закінчення строку дії договору  31.12.2021 р. На момент звернення до суду відповідач обладнання не повернув, а тому позивач звернувся до суду з вимогою про повернення обладнання та нарахував відповідачу неустойку у розмірі 10 % від вартості (відновної вартості) неповернутого обладнання за кожен день прострочення строку повернення у розмірі 46168,25 грн. за період з 04.01.2022 р. по 25.01.2022 р.
Господарський суд Волинської області відповідно до оскаржуваного рішення відмовив у задоволенні позову і колегія суддів погоджується з таким рішенням суду першої інстанції, враховуючи наступне.
Відповідно до вимог ст. 147 Господарського кодексу України господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Відповідно до ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Згідно ч.1 ст.193 ГК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язань – відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Відповідно до ч.2 ст. 193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу, і відповідно до норм ч.6 - зобов`язана сторона має право відмовитись від виконання зобовя`зання у разі неналежного виконання другою стороною обов`язків, які є необхідною умовою виконання. 
Як вбачається з матеріалів справи повідомлення позивача про повернення обладнання та розірвання договору надіслано відповідачу 09.07.2021 р.  на адресу, яка вказана у ЄДРПОУ, а саме -  Волинська обл., Луцький район, с.Княгининок, пров.Черешневий, буд.19, що підтверджується  накладною Укрпошти № 4300603081887 та описом вкладення до цінного листа від 09.07.2021 р. /а.с.15 у т.1/. 
Доказів отримання повідомлення підприємцем Редіною С.О. суду сторонами не надано.
Як свідчить інформація із сайту Укрпошти, дані на сайті про вручення відправлення       № 4300603081887 на час розгляду справи відсутні /а.с.87 у т.1/.
Водночас відповідач заперечує отримання ним повідомлення про повернення обладнання та розірвання договору і вважає, що договір не розірваний відповідно до умов п.9.1 договору.
Надсилання такого повідомлення на іншу, визначену у договорі адресу або місця розташування спірного обладнання не відбулось, про що пояснили суду сторони і таке вбачається із матеріалів справи. 
Колегія суддів звертає увагу, що спірне повідомлення про розірвання договору та повернення майна після закінчення дії договору містить посилання як на п.4.1 (де визначено право дистриб`ютора вимагати повернення обладнання у будь-який момент), так і на п. 9.1 (де погоджено сторонами необхідність письмового повідомлення із підтвердженням закінчення строку дії договору у визначений договором день за 30 днів до 31 грудня). При цьому позивач вимагав повернення обладнання не після закінчення строку за п.9.1 договору, а протягом 3-х календарних днів з моменту отримання вказаної вимоги, повідомляючи одночасно про закінчення договору після 31.12.2021 р.
Такі суперечливі вимоги позивача не знайшли підтвердження діями самого позивача, оскільки за умовами договору саме на позивача покладається обов`язок прибути до відповідача за місцем розташування обладнання для його отримання та попередньо оформити акт передачі обладнання. 
Так, умовами п.4.1 визначено, що порядок повернення торговою точкою обладнання на вимогу дистриб`ютора у вказаний у ній/вимозі строк – торгова точка зобов`язана повернути обладнання дистриб`ютору, який прибуває до торгової точки для отримання обладнання.
При цьому сторони визначили, що повернення обладнання торговою точкою дистриб`ютору оформляється актом приймання-передачі, який має бути до його підписання торговою точкою і дистриб`ютором попередньо погодженим компанією шляхом його підписання уповноваженим представником компанії та скріплення печаткою. За відсутності описаного вище погодження компанії торгова точка не має права повертати дистриб`ютору зазначене у відповідному акті обладнання (п.4.1).
Такий самий порядок повернення обладнання - за актом приймання-передачі, який має бути до його підписання торговою точкою і дистриб`ютором попередньо погодженим компанією шляхом його підписання уповноваженим представником компанії та скріплення печаткою, визначений умовами п.4.5-4.6 договору.
Матеріали справи не містять доказів прибуття дистриб`ютора до торгової точки для отримання обладнання у строк протягом 3-х календарних днів з моменту отримання вказаної вимоги, як про це зазначено у вимозі-повідомленні від 08.07.2021 р. Також матеріали справи не містять доказів попереднього – до підписання торговою точкою - оформлення акту приймання-передачі і погодження Компанією шляхом його підписання уповноваженим представником Компанії та скріплення печаткою, як це передбачено умовами п.4.1, п.4.5-4.6 договору. Згідно з п.4.1 договору за відсутності описаного вище погодження Компанії торгова точка не має права повертати дистриб`ютору зазначене у відповідному акті обладнання, і за порушення такої умови передбачений штраф, який сплачується окремо дистриб`ютором і торговою точкою.
Отже, доказами у справі підтверджено, що управнена сторона - дистриб`ютор не вжила передбачених договором заходів, які є необхідною умовою до виконання зобов`язання з повернення майна торговою точкою. 
Сама Компанія вимоги про повернення обладнання безпосередньо Компаніі на умовах п.4.2 договору не висувала – докази такого у справі відсутні.
Крім того, у випадку не повернення майна відповідачем на вимогу позивача останній  мав можливість повторно звернутися до підприємця Редіної С.О. з відповідною письмовою вимогою, як це передбачено п.8.2 договору. Такої вимоги позивачем також суду не надано.
Отже, враховуючи відсутність доказів отримання відповідачем повідомлення позивача про розірвання договору та повернення обладнання, а також відсутність доказів вчинення позивачем дій, які є необхідною умовою одержання/повернення обладнання, як це передбачено умовами договору, - твердження позивача про порушення відповідачем прав та інтересів позивача є необґрунтованими відповідно до умов договору та норм ст.193 ГК Украіни, а позовні вимоги про зобов`язання повернути ПВТП "Світязь" холодильне обладнання та стягнення неустойки за невиконання такого договірного зобов`язання правомірно відхилена судом першої інстанції як безпідставна. 
Підсумовуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення Господарського суду Волинської області від 02.06.2022 р. у справі № 903/98/22 ґрунтується на матеріалах справи, відповідає чинному законодавству, а тому відсутні підстави для його зміни чи скасування. Доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують обґрунтованих висновків суду першої інстанції.
Витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на скаржника згідно з ст.129 ГПК України.

Керуючись ст. ст.  129, 269, 270, 276, 281 - 282  Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Приватного виробничо-торгового підприємства "Світязь" залишити без задоволення. Рішення Господарського суду Волинської області від 02.06.2022 р. у справі № 903/98/22 залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.
Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.
Матеріали справи № 903/98/22 повернути Господарському суду Волинської області.

Повний текст постанови складений 06 вересня 2022 року

Головуючий  суддя                                                                      Маціщук А.В. 

Суддя                                                                                              Мельник О.В.  

Суддя                                                                                              Гудак А.В.