У Х В А Л А        
 
21 грудня 2022 року
м. Київ
 
справа № 359/1065/21
провадження № 61-12315ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Зайцева А. Ю., Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту розведення і генетики тварин ім. М. В. Зубця Національної академії аграрних наук про стягнення заборгованості з невиплаченого заробітку при звільненні, виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди, 
встановив:
У лютому 2021 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Інституту розведення і генетики тварин ім. М. В. Зубця Національної академії аграрних наук, у якомуз урахуванням заяви про збільшення позовних вимог просила суд стягнути з відповідача на її користь недонараховану суму, що належала їй до виплати при звільненні, у розмірі 26 331, 51 грн, середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 79 932, 88 грн та моральну шкоду у розмірі 21 000, 00 грн.
Рішенням Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року, у задоволенні позову відмовлено.
07 грудня 2022 року ОСОБА_1 засобами поштового зв'язку надіслала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року у вказаній справі.     
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики;                  б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.
Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).
Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2022 рік» встановлено, що з 01 січня 2022 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 481, 00 грн.
Ціна позову в цій справі становить 127 264, 39 грн, що станом на 01 січня 2022 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 481, 00 грн х 250 = 620 250, 00 грн).
Перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктом «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу.
Оцінка судом «винятковості» може бути зроблена виключно на підставі дослідження мотивів, відповідно до яких сам учасник справи вважає її такою, що має для нього виняткове значення. Винятковість значення справи для учасника справи можна оцінити тільки з урахуванням особистої оцінки справи таким учасником. Відтак, особа, яка подає касаційну скаргу, має обґрунтувати наявність відповідних обставин у касаційній скарзі. 
Так, заявник вказала, що ця справа має для неї виняткове значення, оскільки вона є особою пенсійного віку та кошти, які вона просила стягнути з відповідача, є для неї важливими при обчисленні розміру пенсії в майбутньому.
Аналіз наведених заявником у скарзі доводів не дає підстав для висновку про те, що указана справа має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, оскільки незгода з рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про винятковість справи для заявника, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для заявника внаслідок прийняття такого судового рішення.
Крім того, ОСОБА_1 жодним чином не обґрунтувала, в чому полягає значний суспільний інтерес цієї справи.  
Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.
Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Оскільки оскаржувані заявником судові рішення ухвалені у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.
Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.
У зв'язку з відмовою у відкритті касаційного провадження у справі не підлягає окремому розгляду клопотання заявника про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги.
Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
ухвалив:
У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на рішення Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 15 липня 2022 року та постанову Київського апеляційного суду від 18 листопада 2022 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Інституту розведення і генетики тварин ім. М. В. Зубця Національної академії аграрних наук про стягнення заборгованості з невиплаченого заробітку при звільненні, виплату середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні та стягнення моральної шкоди відмовити.  
Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                                          М. Ю. Тітов
 
                                                                                                                 А. Ю. Зайцев
 
                                                                                                                      Є. В. Коротенко