ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"30" серпня 2022 р.                                   Справа №910/16381/20

Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Зубець  Л.П.
суддів:            Суліма  В.В. 
          Ткаченка Б.О. 

секретар судового засідання: Гибало В.О.
за участю представників учасників справи:
від позивача: не з`явився
від відповідача: не з`явився
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу
Фізичної особи-підприємця Костецької Ганни Андріївни
на рішення Господарського суду міста Києва
від                    03.06.2021 (повний текст складено - 25.06.2021)
у справі          №910/16381/20 (суддя - Ягічева Н.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця Костецької Ганни Андріївни
до                    Акціонерного товариства "Державний ощадний банк
України"
про                    стягнення 2 252 118,33 грн.

В С Т А Н О В И В:

Фізична особа-підприємець Костецька Ганна Андріївна звернулась до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" (далі - АТ "Ощадбанк") заборгованості у розмірі 2 141 827,38 грн.
В обґрунтування позовних вимог позивач посилалася на те, що відповідно до укладеного між сторонами у спрощений спосіб договору купівлі-продажу (захисних медичних масок), ФОП Костецька Г.А. поставила АТ "Ощадбанк" партію масок на суму 2 079 000,00 грн., проте, відповідач оплату за поставлений товар не здійснив, у зв`язку з чим позивач звернувся з позовом про стягнення     2 079 000,00 грн. основної заборгованості, 42 037,38 грн. трьох процентів річних та 20 790,00 грн. інфляційних втрат.
Ухвалою Господарського суду міста Києва від 08.12.2020 відкрито провадження у справі №910/16381/20, вирішено здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження.
В процесі розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просить стягнути з відповідача               2 079 000,00 грн. основного боргу, 58 773,33 грн. трьох процентів річних,        114 345,00 грн. інфляційних втрат. Вказана заява прийнята судом до розгляду.
Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20 у задоволенні позову відмовлено.
Рішення місцевого господарського суду ґрунтується на тому, що позивач не надав суду доказів, які б свідчили про факт укладення та виконання ФОП Костецькою Г.А. договору купівлі-продажу медичних масок. Натомість, наданими доказами з боку відповідача та іншими матеріалами справи доведено, що такий договір укладений не був, а значить зобов`язання за ним у сторін не виникли. Вимоги позивача про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимог про стягнення суми основного боргу.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням, ФОП Костецька Г.А. звернулася до Північного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20 та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що, на думку позивача, рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 по справі №910/16381/20 ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. При цьому, суд не повно з`ясував усі фактичні обставини справи та не дослідив і не надав належної оцінки наявним в матеріалах справи доказам, не сприяв повному, об`єктивному та неупередженому її розгляду, а тому рішення суду не відповідає фактичним обставинам справи, є незаконним та необґрунтованим, як таке, що ґрунтується на припущеннях.
Окрім того, в тексті апеляційної скарги скаржником викладено клопотання про поновлення процесуального строку на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у даній справі, із обґрунтуванням причин пропуску.
Відповідно до витягу з протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10.08.2021 апеляційну скаргу ФОП Костецької Г.А. передано на розгляд колегії суддів у складі: головуюча суддя                        (суддя-доповідач) - Зубець Л.П., судді: Мартюк А.І., Алданова С.О.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021 апеляційну скаргу ФОП Костецької Г.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20 залишено без руху, надано скаржнику строк для усунення недоліків апеляційної скарги шляхом подання до Північного апеляційного господарського суду доказів сплати судового збору у розмірі 50 672,66 грн.
28.08.2021 через управління автоматизованого документообігу та моніторингу виконання документів Північного апеляційного господарського суду від скаржника надійшов лист на виконання вимог ухвали Північного апеляційного господарського суду від 16.08.2021, до якого останнім долучено докази сплати судового збору за апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20 у розмірі 50 672,70 грн.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 30.08.2021 поновлено ФОП Костецькій Г.А. пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20. Відкрито апеляційне провадження у справі №910/16381/20 за апеляційною скаргою ФОП Костецької Г.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 та призначено розгляд апеляційної скарги на 19.10.2021.
Роз`яснено учасникам справи право та встановлено строк для подання відзиву на апеляційну скаргу, пояснень, заяв та клопотань до суду апеляційної інстанції.
Відповідач у порядку статті 263 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) скориставшись своїм правом, подав до Північного апеляційного господарського суду відзив на апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021, в якому просить скаргу ФОП Костецької Г.А. залишити без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.
Зокрема, відповідач у своєму відзиві зазначає, що Господарський суд міста Києва у справі №910/16381/20 дійшов правильного та обґрунтованого висновку, що між сторонами не укладено договору купівлі-продажу спірних захисних медичних масок у кількості 330 000 одиниць та, відповідно, у відповідача не виникало обов`язку щодо їх оплати. Отже, судом першої інстанції у даній справі повно та всебічно досліджено обставини справи та докази, на підставі яких ухвалено законне та обґрунтоване рішення про відмову у позові.
19.10.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення представника позивача по суті спору.
У зв`язку з перебуванням судді Мартюк А.І., яка входить до складу колегії суддів та не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, відповідно до витягу з протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 19.10.2021, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя-доповідач), судді: Алданова С.О., Владимиренко С.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 19.10.2021, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ФОП Костецької Г.А. на рішення Господарського суду     міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20, розгляд апеляційної скарги призначено на 07.12.2021.
26.10.2021 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення представника позивача по суті спору.
У судовому засіданні 07.12.2021 оголошено протокольну перерву до 26.01.2022.
У зв`язку з перебуванням головуючої судді Зубець Л.П. на лікарняному, розгляд апеляційної скарги ФОП Костецької Г.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20, призначений на 26.01.2022 - не відбувся.
З огляду на викладене, по виходу головуючої судді Зубець Л.П. з лікарняного, для здійснення подальшого розгляду справи №910/16381/20 за апеляційною скаргою ФОП Костецької Г.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021, остання підлягає призначенню до розгляду у судовому засіданні.
У зв`язку з перебуванням судді Алданової С.О., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 31.01.2022, для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П. (суддя-доповідач), судді: Владимиренко С.В., Коротун О.М.
Водночас, у зв`язку з перебуванням судді Владимиренко С.В., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), у відпустці та, перебуванням судді Коротун О.М., яка не є головуючим суддею (суддею-доповідачем), на лікарняному, протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 08.02.2022 для розгляду апеляційної скарги у даній справі визначено колегію суддів Північного апеляційного господарського суду у складі: головуюча суддя - Зубець Л.П., судді: Ткаченко Б.О., Сулім В.В.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 08.02.2022, колегією суддів в зазначеному складі, прийнято до свого провадження апеляційну скаргу ФОП Костецької Г.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20, розгляд апеляційної скарги призначено на 22.03.2022.
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини 1 статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану" указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 введено в Україні воєнний стан.
Відповідно до статті 12-2 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" в умовах правового режиму воєнного стану суди, органи та установи системи правосуддя діють виключно на підставі, в межах повноважень та в спосіб, визначені Конституцією України та законами України. Повноваження судів, органів та установ системи правосуддя, передбачені Конституцією України, в умовах правового режиму воєнного стану не можуть бути обмежені.
За положеннями статті 26 Закону України "Про правовий режим воєнного стану" правосуддя на території, на якій введено воєнний стан, здійснюється лише судами. На цій території діють суди, створені відповідно до Конституції України. Скорочення чи прискорення будь-яких форм судочинства забороняється.
Водночас, відповідно до статті 3 Конституції України людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.
Виходячи із положень вказаної статті Конституції України, Рада суддів України рішенням від 24.02.2022 №9 рекомендувала зборам суддів, головам судів, суддям судів України у випадку загрози життю, здоров`ю та безпеці відвідувачів суду, працівників апарату суду, суддів оперативно приймати рішення про тимчасове зупинення здійснення судочинства певним судом до усунення обставин, які зумовили припинення розгляду справи.
Враховуючи загострення збройної агресії російської федерації на адміністративно-територіальній одиниці, на яку розповсюджується юрисдикція Північного апеляційного господарського суду, у зв`язку із наявністю загрози життю, здоров`ю та безпеці представників учасників справи, суддів та працівників апарату суду, розгляд справи №910/16381/20 за апеляційною скаргою ФОП Костецької Г.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021, призначений на 22.03.2022 - не відбувся.
Указом Президента України від 17.05.2022 №341/2022 продовжено строк дії воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 25.05.2022 строком на 90 діб.
Разом з тим, конституційне право кожного на судовий захист, гарантоване статтею 55 Конституції України, не може бути обмеженим.
Пунктом 1 наказу Голови Північного апеляційного господарського суду від 31.03.2022 №11 "Про внесення змін до наказу від 03.03.2022 №10 "Про встановлення особливого режиму роботи Північного апеляційного господарського суду в умовах воєнного стану" відновлено здійснення судочинства Північним апеляційним господарським судом.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 17.05.2022 розгляд апеляційної скарги ФОП Костецької Г.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20 призначено на 31.05.2022.
У судовому засіданні 31.05.2022 оголошено протокольну перерву до 06.07.2022.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 06.07.2022 розгляд справи відкладено на 02.08.2022.
19.07.2022 на адресу Північного апеляційного господарського суду надійшли письмові пояснення представника відповідача по суті спору.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 02.08.2022 розгляд справи відкладено на 30.08.2022.
У судове засідання 30.08.2022 представники сторін не з`явилися, проте надіслали заяви про відкладення розгляду справи.
Відповідно до статті 202 ГПК України господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 273 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.
Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
Таким чином, враховуючи строки розгляду апеляційної скарги на рішення суду, встановлені ГПК України, а також зважаючи на те, що явка представників учасників справи у судове засідання не визнавалась обов`язковою, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представників сторін.
У зв`язку з наведеним, колегія суддів дійшла висновку про відмову у задоволенні заяв представників сторін про відкладення розгляду справи.
Згідно зі статтею 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. Докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права. У суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, відзиву на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Північний апеляційний господарський суд дійшов наступних висновків.
Як встановлено судом першої інстанції та перевірено судом апеляційної інстанції, в березні 2020 року, в зв`язку з пандемією коронавірусу COVID-19, з метою попередження розповсюдження захворюваності, на підставі указу Президента України від 13.03.2020 №87/2020 "Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.03.2020 "Про невідкладні заходи щодо забезпечення національної безпеки в умовах спалаху гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19", в Україні запроваджено карантинні заходи, а в державних та недержавних установах введено масковий режим.
Звертаючись до суду з позовом ФОП Костецька Г.А.. вказує, що на підставі оголошених намірів та розглянутих відповідачем пропозицій, згідно з узгодженими істотними умовами та погодженої ціни, відповідач закупив у позивача захисні медичні маски.
Перед початком постачання масок, на вимогу відповідача, позивачем надано АТ "Ощадбанк" копію висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи від 15.04.2020 №12.2-18-1/8-1/8142 виданого заявнику експертизи ФОП Костецькій Г.А. на маски медичні захисні в якому зазначено, що останні виготовлені у відповідності із ДСТУ ЕN14683:2014 «Маски хірургічні. Вимоги та методи випробування» та відповідають встановленим медичним критеріям безпеки/показникам.
Відповідно до досягнутих з відповідачем домовленостей позивачем, як власником Приватного малого підприємства "Анет" та, одночасно, як фізичною особою-підприємцем Костецькою Г.А., протягом березня-травня 2020 року були направлені на адресу обласних філій АТ "Ощадбанк" наступні партії захисних медичних масок:
- 1-а партія поставки: в березні 2020 року - 40 000 масок на суму             540 000,00 грн.
Оплата здійснена відповідачем 26.03.2020 в повному обсязі, претензії у сторін відсутні;
- 2-а партія поставки: в квітні 2020 року - 15 000 масок на суму               202 500,00 грн.
Оплата здійснена відповідачем 03.04.2020 в повному обсязі, претензії у сторін відсутні;
- 3-я партія поставки: в травні 2020 року - 330 000 масок на суму                2 079 000,00 грн.
ФОП Костецька Г.А. зазначає, що поставлена партія масок на суму             2 079 000,00 грн. відповідачем не оплачена.
У період з 15.05.2020 по 21.05.2020, на підставі Запиту комерційних пропозицій від 05.05.2020 позивачем було поставлено, до визначених відповідачем регіональних відділень, маски у кількості 330 000 штук на загальну суму 2 079 000,00 грн. без ПДВ, з розрахунку ціни 1 маска - 6 грн.       30 коп. без ПДВ.
Отримання масок відповідач підтвердив листом від 22.05.2020            №23/1-06/321, в якому зазначив, що АТ "Ощадбанк" отримав від позивача захисні медичні маски для централізованого забезпечення регіональних структурних підрозділів відповідача згідно переговорів на забезпечення.
Отримання відповідачем масок підтверджується реєстрами відправлень, а саме: від 15.05.2020 №105-12727466; від 18.05.2020 №105-12784900; від 20.05.2020 №105-12842729; від 21.05.2020 №105-12871838; від 22.05.2020 №105-12877981.
Додатково на підтвердження домовленостей поставки товару, 15.05.2020 позивач отримала від працівника відповідача АТ "Ощадбанк" ОСОБА_2 електронний лист, у якому підтверджено замовлення на відправку масок на регіональні відділення АТ "Ощадбанк".
На протязі травня 2020 року позивач свої договірні зобов`язання виконав та відправив через Товариство з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" маски захисні медичні (товар) по регіональним відділенням, про що повідомив відповідача.
Позивачем були направлені відповідачу рахунки на оплату товару, відповідач їх прийняв, однак до цього часу вартість товару не здійснив.
26.05.2020 на адресу позивача надійшов лист від відповідача від 22.05.2020 №23/1-06/321 за підписом заступника голови правління АТ "Ощадбанк" Литвина В.М. про те, що відповідач маски в кількості 330 000 штук отримав, але вони не відповідають вимогам ДСТУ EN 14683:2014 «Маски хірургічні. Вимоги та методи випробування». Підставою для такого висновку стали припущення про те, що маски не щільно прилягають до носа користувача і це тягне за собою невідповідність стандарту.
На підставі договору від 13.07.2020 №1929 відповідачем було замовлене в ДУ "Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМПУ" проведення мікробіологічних випробувань захисних масок позивача на відповідність ДСТУ EN14683:2014.
За результатами дослідження, ДУ "Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМПУ" видано протокол результатів мікробіологічних випробувань від 19.08.2020 №392, в якому зазначено, що маски відповідають вимогам ДСТУ EN 14683:2014, а отже є придатними до використання.
На думку позивача, між ним та відповідачем виникли правовідносини на підставі договору купівлі-продажу, що передбачено статтею 655 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).
На підтвердження своїх доводів, позивач надав електронну переписку, висновок державної санітарно-епідемілогічної експертизи, рахунки на оплату, листи, реєстри відправлень масок, протокол результатів мікробіологічних випробовувань.
У заперечення позовних вимог відповідач вказує, що АТ "Ощадбанк" не робив пропозиції укласти договір (оферту) позивачу та будь-якій іншій особі. Посилання позивача на запит, як на пропозицію укласти договір, є помилковим. Головою правління не уповноважувалося ОСОБА_2, ОСОБА_1 та ОСОБА_3, на представництво з третіми особами з відповідними повноваженнями. Банком не прийнято медичні маски до використання. В подальшому відповідачем було надіслано пропозицію укласти договір на інших умовах (щодо ціни за одиницю товару), проте, поштове відправлення з проектом договору не отримане позивачем. Отже, сторони не дійшли згоди істотних умов договору.
Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За приписами частини 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до положень статей 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Статтею 628 ЦК України передбачено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом (частина 1 статті 205 ЦК України).
Згідно з частиною 2 статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Обов`язковість скріплення правочину печаткою може бути визначена за письмовою домовленістю сторін.
Відповідно до статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.
Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 статті 640 ЦК України).
Водночас, згідно зі статтею 641 ЦК України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття.
Відповідно до частин 1, 2 статті 642 ЦК України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною. Якщо особа, яка одержала пропозицію укласти договір, у межах строку для відповіді вчинила дію відповідно до вказаних у пропозиції умов договору (відвантажила товари, надала послуги, виконала роботи, сплатила відповідну суму грошей тощо), яка засвідчує її бажання укласти договір, ця дія є прийняттям пропозиції, якщо інше не вказане в пропозиції укласти договір або не встановлено законом.
З запиту від 05.05.2020 №23-10/40/29912/2020-00 вбачається, що останній є попереднім запрошенням банку, яке адресоване необмеженому колу осіб та свідчить про готовність банку розглядати оферти на постачання захисних медичних масок для установ АТ "Ощадбанк".
Відповідач пропонував потенційним продавцям в комерційних пропозиціях (офертах) повідомляти істотні умови купівлі-продажу захисних масок, а саме, вартість одиниці товару з доставкою; наявну кількість; строки поставки, наявність висновку державної санітарно-епідеміологічної експертизи. Одночасно, в запиті вказано електронну адресу, на яку банк очікує одержувати зазначені пропозиції щодо захисних медичних масок.
Відтак, твердження позивача про те, що банком у запиті від 05.05.2020 визначено уповноваженою особою у відносинах щодо постачання захисних медичних масок саме ОСОБА_2 спростовуються змістом цього ж запиту банку, в якому відсутні відомості щодо визначення уповноваженої особи банку.
Місцевий господарський суд обґрунтовано зауважив, що наведений запит комерційних пропозицій банку не містить жодної істотної умови майбутнього договору (в т.ч, вартості за одиницю продукції), а також будь-якого зобов`язання відповідача, з чим погоджується судова колегія.
Судова колегія також зазначає, що банком не скеровувалося акцепту на комерційну пропозицію ФОП Костецької Г.А., як це вимагається частинами 1, 2 статті 642 ЦК України, а також не вчинялося жодних інших дій, які могли би бути розцінені як прийняття пропозиції позивача.
Крім того, вказаний запит відповідача не стосується ні представництва в цілому ні питання визначення уповноваженої особи від банку щодо постачання захисних масок. Таким чином, твердження позивача, про те, що банком в запиті визначено уповноважену особу не відповідають дійсності.
Згідно з частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. 
Відповідно до частини 3 статті 180 ГК України при укладенні господарського договору сторони зобов`язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.
У разі якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору, такий договір вважається неукладеним (таким, що не відбувся). Якщо одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання, правові наслідки таких дій визначаються нормами ЦК України (частина 8 статті 181 ГК України).
Згідно з частиною 2 статті 205 ЦК України правочин, для якого законом не встановлена обов`язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.
За приписами частин 1, 2 статті 241 ЦК України правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов`язки з моменту вчинення цього правочину.
При цьому, статутом АТ "Ощадбанк", викладеного в новій редакції та погодженого Національним Банком України 28.11.2019 (далі - Статут), передбачено, що органами управління банку є:
- Вищий орган - Кабінет Міністрів України, який здійснює управління корпоративними правами держави в банку та виконує функції вищого органу управління банку;
- Наглядова рада - колегіальний орган управління банку, що в межах своєї компетенції здійснює управління банком та контролює і регулює діяльність правління з метою виконання стратегії розвитку банку. Наглядова рада не бере участі у поточному управлінні банком;
- Правління - виконавчий орган, що здійснює поточне управління його діяльністю.
Тобто, виконавчим органом відповідача, що здійснює поточне управління діяльністю є виключно правління.
У той же час, згідно з пунктом 161 Статуту голова правління, який керує роботою правління та має право представляти банк без доручення.
Крім того, відповідно до пунктів 4, 5, 6 Статуту, саме голова правління розподіляє обов`язки між заступниками (першими заступниками) голови правління та іншими членами правління, визначає їх функціональні обов`язки і повноваження і має право у межах своїх повноважень, визначених цим Статутом, делегувати окремі повноваження посадовим особам банку. Видає довіреності від імені банку. Укладає та підписує від імені банку договори (угоди, контракти), в тому числі зовнішньоекономічні, інші правочини та документи, укладає від імені адміністрації банку колективний договір, підписує від імені банку позовні заяви, має право встановлювати інший порядок підписання договорів (угод, контрактів) та інших зобов`язань і документів від імені банку.
Позивач, на підтвердження досягнення письмових домовленостей поставки товару, зазначив, що 15.05.2020 ФОП Костецька Г.А. отримала від працівника відповідача АТ "Ощадбанк" ОСОБА_2 електронний лист, у якому підтверджено замовлення на відправку масок на регіональні управління АТ "Ощадбанк" та гарантовано, що оплата буде проведена по факту підтвердження отримання масок.
Водночас, вказана особа - ОСОБА_2 не наділена повноваженнями щодо вчинення правочинів від імені АТ "Ощадбанк", а також не мала права на проведення будь-яких переддоговірних перемовин щодо можливого укладення правочину у майбутньому відповідно до чинного законодавства.
При цьому за змістом трудових функцій ОСОБА_2, у посадовій інструкції останнього не передбачено повноважень щодо представництва інтересів АТ "Ощадбанк" у відносинах з третіми особами.
З аналогічних підстав, відсутні повноваження на представництво інтересів АТ "Ощадбанк" у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .
Отже, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що у матеріалах справи відсутні докази про наділення повноважень: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 щодо вчинення правочинів від імені АТ "Ощадбанк".
Крім того, АТ "Ощадбанк" після надходження поштових відправлень від ФОП Костецької Г.А. на адреси територіальних підрозділів банку за посередництвом поштового оператора "Нова пошта", листом від 22.05.2020 №23/1-06/321 повідомив позивача про повернення масок територіальними підрозділами банку на адресу контактної особи, яка була визначена позивачем в комерційній пропозиції, шляхом направлення у період з 27.05.2020 по 02.06.2020 відповідних відправлень за допомогою служби доставки "Нова пошта".
Листом АТ "Ощадбанк" від 29.05.2020 №54-09/708/35973/2020-00/вих. позивача було запрошено взяти участь у переговорах щодо спірної ситуації, які мали відбутися 02.06.2020 у місті Києві, на що одержано відповідь ФОП Костецької Г.А. про неможливість прибуття у зв`язку з її відрядженням та надано повноваження на представництво її інтересів ОСОБА_4 .
Листом АТ "Ощадбанк" від 22.06.2020 за №120.19-08/41864/2020-22/вих на адресу позивача для узгодження скеровано проекти актів про приймання продукції у зв`язку з поверненням установами АТ "Ощадбанк".
ФОП Костецькою Г.А. вищезазначені листи відповідача залишені без відповіді та реагування. Зокрема, позивачем не було забезпечено одержання повернутої установами АТ "Ощадбанк" продукції, яка скеровувалася територіальними підрозділами банку на адресу контактної особи позивача, шляхом направлення відповідних відправлень за допомогою служби доставки "Нова пошта".
Листом від 17.07.2020 №23-10/78/48867/2020-00/вих. АТ "Ощадбанк" надано відповідь на запити народного депутата Мандзія С.В. в якому вказано, що маски, на думку відповідача, є товаром неналежної якості, останній змушений повернути товар та наполягає на дослідженні відібраних зразків експертними установами .
В подальшому, у зв`язку із неодержанням ФОП Костецькою Г.А. поштових відправлень, наказом начальника філії - Хмельницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" від 08.07.2020 №499 створено комісію, якій доручено забезпечити отримання відправлень (зворотних відправлень), отримувачем яких є АТ "Ощадбанк", на відділеннях №№ 1, 15, 16, 19 Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" в місті Хмельницький, та видано від імені Голови правління AT "Ощадбанк" довіреності членам такої комісії.
Листом АТ "Ощадбанк" від 23.07.2020 №120.19-08/49934/2020-22/вих позивача повідомлено про необхідність прийняти участь у складанні акту приймання продукції що відбудеться 27-29.07.2020 на відділеннях №№ 1, 15, 16, 19 Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" в місті Хмельницький.
Одночасно, зазначена інформація доведена начальником філії - Хмельницьке обласне управління АТ "Ощадбанк" ОСОБА_8 до ФОП Костецької шляхом телефонограми з номера НОМЕР_1 на номер               НОМЕР_2 .
У зв`язку із неприбуттям позивача та/або її уповноваженого представника, комісією банку складено акти №№1-4 приймання продукції (товарів) з відповідними додатками переліками (списками) експрес-накладних "Нова пошта", відповідно до яких у період з 27.05.2020 по 02.06.2020 продукція була повернута отримувачем (банком) на адресу постачальника.
Судом першої інстанції встановлено, що сторони не вчинили дій зі схвалення вказаного правочину, виходячи з оцінки наданих учасниками спору доказів.
В подальшому, відповідач листом від 29.10.2020                                     №54-09/1439/71861/2020-00/вих надіслав на адресу позивача пропозицію укладення договору щодо постачання захисних медичних масок не більше 330 000 одиниць за ціною 1,20 грн. за одиницю. Однак, позивач поштове відправлення не отримав, відтак зазначена пропозиція щодо укладення договору, що є новою офертою, позивачем не була прийнята у визначеному відповідно до статті 642 ЦК України порядку.
Щодо тверджень скаржника про те, що їй не було відомо про обмеження у ОСОБА_2 ОСОБА_5 та ОСОБА_3 повноважень щодо представництва колегія суддів зазначає наступне.
За приписами частин 1, 3 статті 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє. Представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.
Відповідно до частини 1 статті 92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.
Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства (частина 2 статті 207 ЦК України).
Згідно з частиною 57 ГК України установчими документами суб`єкта господарювання є рішення про його утворення або засновницький договір, а у випадках, передбачених законом, статут (положення) суб`єкта господарювання.
Як зазначалося вище, відповідно до статуту АТ "Ощадбанк", виконавчим органом банку, що здійснює поточне управління діяльністю банку, є виключно правління.
При цьому, відповідно до пункту 161 статуту правління очолює голова правління, який керує роботою правління та має право представляти банк без доручення.
Саме голова правління у межах своїх повноважень, визначених статутом, вправі делегувати окремі повноваження посадовим особам банку видавати довіреності від імені банку, в тому числі на підписання договорів (угод, контрактів) та інших зобов`язань і документів від імені банку (стаття 175 статуту).
Водночас, згідно зі статтею 7 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань" Єдиний державний реєстр створюється з метою забезпечення державних органів та органів місцевого самоврядування, а також учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб, громадські формування, що не мають статусу юридичної особи, та фізичних осіб-підприємців з Єдиного державного реєстру.
Згідно зі статтею 9 вказаного Закону в Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, такі відомості про юридичну особу: відомості про органи управління юридичної особи; відомості про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи; відомості про установчий документ, на підставі якого діє громадське формування, - у разі створення юридичної особи на підставі установчого документа іншого громадського формування.
Наказом Міністерства юстиції України від 10.06.2016 №1657/5 затверджено Порядок надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, яким встановлені умови, підстави та процедура надання відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Розділом V зазначеного Порядку передбачений, зокрема, безоплатний доступ до відомостей з Єдиного державного реєстру в електронній формі, який надається через портал електронних сервісів або з використанням Єдиного державного вебпорталу електронних послуг з метою перегляду, копіювання та друку відомостей щодо юридичних осіб.
Згідно загальнодоступних даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань у розділі "Відомості про керівника юридичної особи, про інших осіб, які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо", як станом на дати спірних поставок продукції, так і станом на момент звернення ФОП Костецькою Г.А. з позовною заявою, значився запис щодо керівника - голови правління банку.
Відомості про будь-яких інших уповноважених АТ "Ощадбанк" відповідно до установчих документів або закону осіб в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань відсутні.
Дані Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань є офіційними, загальнодоступними та безкоштовними як для позивача, так і для суду, отже немає необхідності іншими письмовими доказами додатково підтверджувати наявні у зазначеному Реєстрі відомості.
Верховний суд у постанові від 01.04.2020 у справі №66/794/17 зазначив, що обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це.
Наведений вище висновок узгоджується з правовою позицією, викладеною Верховним Судом у постанові від 29.10.2019 у справі №904/355/19.
Отже, позивач не довела, що вона не знала або ж не мала можливості, проявивши розумну обачність, дізнатися про те, хто має право на укладення договорів від імені АТ "Ощадбанк", а також про те, що ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не є особами, уповноваженими реалізувати дієздатність АТ "Ощадбанк" відповідно до установчих документів.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що ФОП Костецька Г.А. не надала суду доказів, які б свідчили про факт укладення та виконання останньою договору про купівлю-продаж медичних масок. Натомість, наданими доказами з боку відповідача та іншими матеріалами справи доведено, що договір укладений не був, а значить зобов`язання за ним у сторін не виникли.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову.
Вимоги ФОП Костецької Г.А. про стягнення трьох процентів річних та інфляційних втрат, не підлягають задоволенню, оскільки є похідними від вимог про стягнення суми основного боргу.
В силу приписів статті 74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Згідно з частиною 1 статті 73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Слід зазначити, що до апеляційної скарги скаржником долучено клопотання про витребування доказів, а саме:
- належним чином завірені відношення (замовлення, договір) АТ "Ощадбанк" на проведення випробування (експертизи) у ДУ "Інститут громадського здоров`я ім. О.М. Марзєєва НАМНУ", за результатами якого був виготовлений Протокол №392 від 19.08.2020;
- належним чином завірені довіреності (їх копії), які зберігаються у АТ "Ощадбанк", на підставі яких протягом травня-жовтня 2020 року керівництво АТ "Ощадбанк" вело переговори з представниками ФОП ОСОБА_6 адвокатом Шкодяком І.А. та Дроздиком А.В., копії перепусток, витяги з журналу обліку відвідувачів щодо дати і часу їх перебування в центральному офісі АТ "Ощадбанк";
- належним чином завірені копії платіжних документів, які підтверджують проведення оплати АТ "Ощадбанк" ФОП Костецькій Г.А. за поставлені маски захисні медичні, а саме: 1-а партія поставки в березні 2020 року - 40 000 масок на суму 540 000,00 грн., оплата здійснена АТ "Ощадбанк" 26.03.2020 у повному обсязі, претензії у сторін відсутні; 2-а партія поставки: в квітні 2020 року -       15 000 масок на суму 202 500,00 грн., оплата здійснена відповідачем 03.04.2020 у повному обсязі, претензії у сторін відсутні;
- належним чином завірену копію електронної переписки між ФОП Костецькою Г.А., її довіреними особами та представниками АТ "Ощадбанк" ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та Микульською щодо поставок масок медичних захисних у період березня-червня 2020 року;
- належним чином завірені накази щодо призначення на посади в АТ "Ощадбанк" ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , назви посад, на яких вони перебували у період березня-червня 2020 року, їх посадові обов`язки, положення про тендерний комітет банку;
- належним чином завірену копію листування між центральним офісом АТ "Ощадбанк" та начальником філії - Хмельницького обласного управління Машталером В.В. щодо повернення масок від отримувача-банку продавцю ОСОБА_6 та відбору зразків для проведення експертного дослідження у період червня-вересня 2020 року, копії документів, якими такі повноваження були делеговані працівникам Хмельницького обласного управління АТ "Ощадбанк";
- належним чином завірені копії документів, які підтверджують отримання масок медичних захисних АТ "Ощадбанк" від ФОП Костецької Г.А. протягом березня-листопада 2020 року, кількість отриманих масок із вказанням дат, копії документів первинного обліку, використання та списання, де і у якій кількості на теперішній час зберігаються маски, відповідних копій документів первинного бухгалтерського обліку, копії Актів отримання масок начальником філії - Хмельницького обласного управління АТ "Ощадбанк" у відділеннях "Нової пошти" восени 2020 року.
Розглянувши вищезазначене клопотання позивача, колегія суддів дійшла висновку про повернення його заявнику без розгляду, з огляду на наступне. 
За приписами статті 170 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити:
1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву, клопотання або заперечення, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), вказівку на статус фізичної особи - підприємця (для такої фізичної особи), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України;
2) найменування суду, до якого вона подається;
3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі;
4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника;
5) підстави заяви (клопотання, заперечення);
6) перелік документів та інших доказів (за наявності), що додаються до заяви (клопотання, заперечення);
7) інші відомості, які вимагаються цим Кодексом.
Частиною 1 статті 81 ГПК України встановлено, що учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений в частинах 2 та 3 статті 80 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.
Згідно з частиною 2 статті 81 ГПК України, у клопотанні повинно бути зазначено:
1) який доказ витребовується;
2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати;
3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа;
4) заходи, яких особа, яка подає клопотання, вжила для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу;
5) причини неможливості отримати цей доказ самостійно особою, яка подає клопотання.
Дослідивши клопотання ФОП Костецької Г.А., суд дійшов висновку, що вказане клопотання не відповідає вимогам до змісту клопотання про витребування доказів, встановленим у пунктах 2, 3 частини 2 статті 81 ГПК України.
Так, заявником не було у встановленому законом порядку зазначено обставин, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, а також підстави, з яких випливає, що цей доказ має АТ "Ощадбанк".
Як визначено у пункті 4 статті 170 ГПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини 1 або 2 цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.
Враховуючи вищевикладене, клопотання ФОП Костецької Г.А. про витребування доказів підлягає поверненню заявнику без розгляду.
Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Переконливість кожного доказу доводиться у змагальній процедурі безпосередньо перед тим складом суду, який дає цьому доказу юридично значущу оцінку.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.01.2018 у справі №5-249кс15.
Подані позивачем докази на підтримання власної позиції, на думку суду першої інстанції, є неповними та непереконливими, а рішення суду не може ґрунтуватись на припущеннях.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з частинами 1-3 статті 13 ГГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Відповідно до статей 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Обов`язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи.
Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, на які посилався апелянт під час розгляду даної справи, залишені Північним апеляційним господарським судом без задоволення, як такі, що не спростовують висновків суду першої інстанції щодо відмови у задоволенні позову у справі №910/16381/20.
Згідно з частиною 1 статті 269 ГПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
При цьому, слід зазначити, що Європейський суд з прав людини у рішенні в справі "Серявін та інші проти України" вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях, зокрема, судів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (див. рішення у справі "Руїс Торіха проти Іспанії" (Ruiz Torija v. Spain) від 09.12.1994, серія A, N303-A, п. 29). Хоча національний суд має певну свободу розсуду щодо вибору аргументів у тій чи іншій справі та прийняття доказів на підтвердження позицій сторін, орган влади зобов`язаний виправдати свої дії, навівши обґрунтування своїх рішень (див. рішення у справі "Суомінен проти Фінляндії" (Suominen v. Finland), N 37801/97, п. 36, від 01.07.2003). Ще одне призначення обґрунтованого рішення полягає в тому, щоб продемонструвати сторонам, що вони були почуті. Крім того, вмотивоване рішення дає стороні можливість оскаржити його та отримати його перегляд вищестоящою інстанцією. Лише за умови винесення обґрунтованого рішення може забезпечуватись публічний контроль здійснення правосуддя (див. рішення у справі "Гірвісаарі проти Фінляндії" (Hirvisaari v. Finland), №49684/99, п. 30, від 27.09.2001).
Аналогічна правова позиція міститься у Постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 13.02.2018 у справі №910/947/17.
Відповідно до статті 276 ГПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Апеляційний господарський суд вважає, що рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20 прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги обґрунтованих висновків суду не спростовують, у зв`язку з чим судове рішення має бути залишеними без змін, а апеляційна скарга ФОП Костецької Г.А. - без задоволення.
Судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, з огляду на відмову в задоволенні апеляційної скарги ФОП Костецької Г.А. на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20, на підставі статті 129 ГПК України, покладаються на скаржника.
Керуючись статтями 267-271, 273, 275-276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В:

1. Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Костецької Ганни Андріївни на рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20 залишити без задоволення.
2. Рішення Господарського суду міста Києва від 03.06.2021 у справі №910/16381/20 залишити без змін.
3. Судовий збір за подачу апеляційної скарги залишити за Фізичною особою-підприємцем Костецькою Ганною Андріївною.
4. Матеріали справи №910/16381/20 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду у порядку та строки, передбачені статтями 286-291 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено - 07.09.2022. 

Головуючий суддя                                                                      Л.П. Зубець 

Судді                                                                                          В.В. Сулім

                                                                                          Б.О. Ткаченко