Ухвала
 
30 серпня 2022 року
м. Київ
 
справа № 355/443/21
провадження № 61-8122ск22
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу   ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів,
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2021 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просив зменшити із 33 % до 1/8 всіх видів його доходів (заробітку), щомісячно, розмір аліментів, що стягуються згідно з рішенням Баришівського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року про стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання.
Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 11 травня 2022 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, який встановлено рішенням Баришівського районного суду Київської області від 21 листопада 2017 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання доньки, ІНФОРМАЦІЯ_1 та стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частини від всіх видів доходу (заробітку), але не менше 50 прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили.
17 серпня 2022 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2022 року.
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб,крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.
Відповідно до пункту 3 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).
Предметом спору у цій справі є стягнення аліментів, а тому справа є малозначною.
Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.
Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
УХВАЛИВ:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області від 01 грудня 2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 11 травня 2022 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді:                                                                                     Є. В. Краснощоков 
 
І. О. Дундар
 
В. І. Крат