Ухвала
 
26 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 209/2892/18
провадження № 51 - 3004 ск 22
Верховний Суд колегією суддів Другої судової палати Касаційного кримінального суду 
у складі:
головуючого                                   ОСОБА_3,
суддів:                                               ОСОБА_4, ОСОБА_5,
розглянувши касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката 
ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 
29 листопада 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 7 липня 2022 року щодо ОСОБА_2 у кримінальному провадженні, внесеному до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12018040790000973,
встановив:
5 жовтня 2022 року Касаційним кримінальним судом Верховного Суду касаційну скаргу адвоката ОСОБА_6 через її невідповідність вимогам п.4 ч. 2 ст. 427 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) залишено без руху і надано строк для усунення недоліків. Також адвокату було роз`яснено, що у разі неусунення недоліків касаційної скарги, залишеної без руху, в установлений строк касаційна скарга повертається особі,  яка її подала.
На виконання ухвали касаційного суду адвокат направив доповнення до касаційної скарги проте приписів ст. 427 КПК не дотримався та недоліків, які пов`язані зі змістом касаційної скарги, не усунув.
Підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових рішень касаційним судом, визначено у ст. 438 КПК. Відповідно до ч. 2 ст. 438 КПК при вирішенні питання про наявність зазначених у частині першій цієї статті підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414 цього Кодексу.
Так, адвокат ОСОБА_6 порушує питання про скасування вироку Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 29 листопада 2021 року та ухвали Дніпровського апеляційного суду від 7 липня 2022 року із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції через істотні порушення вимог кримінального процесуального закону та неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність. 
Відповідно до положень ст. 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення. При цьому 
у ч. 2 зазначеної статті наведено порушення, за наявності яких судове рішення підлягає безумовному скасуванню.
Крім того у ст. 415 КПК вказано, що суд призначає новий розгляд у суді першої інстанції, 
у разі: якщо встановлено порушення, передбачені пунктами 2, 3, 4, 5, 6, 7 частини другої статті 412 цього Кодексу; в ухваленні судового рішення брав участь суддя, якому було заявлено відвід на підставі обставин, які очевидно викликали сумнів у неупередженості судді, і заяву про його відвід визнано судом апеляційної інстанції обґрунтованою; судове рішення ухвалено чи підписано не тим складом суду, який здійснював судовий розгляд.
Тобто, порушуючи питання про скасування оскаржуваних судових рішень із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції, представник потерпілої повинен був навести, за наявності таких, порушення вимог кримінального процесуального закону, передбачені статтями 412, 415 КПК у їх взаємозв`язку.
Однак в касаційній скарзі адвокат ОСОБА_6 не зазначає таких порушень, які 
з огляду на положення статей 412, 415 КПК слугували б підставою для скасування оскаржуваних судових рішень із призначенням нового розгляду у суді першої інстанції.
Натомість вважаючи оскаржувані судові рішення незаконними, адвокат в обґрунтування своєї позиції знову заперечує правильність встановлення фактичних обставин кримінального провадження (ст. 411 КПК), а також ставить питання про перевірку оскаржуваних судових рішень на предмет повноти судового розгляду ( ст. 410 КПК), 
що в силу статей 433, 438 КПК не є предметом перевірки суду касаційної інстанції.
Оскільки суд касаційної інстанції є судом права, а не факту та відповідно до ч. 1 
ст. 433 КПК перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, тому відсутність у ній обґрунтування з підстав передбачених 
у ст. 438 КПК, про що було наголошено представнику потерпілої в ухвалі Верховного Суду, перешкоджає вирішенню питання про відкриття касаційного провадження.
Крім того, зазначаючи, що під час перегляду вироку місцевого суду щодо ОСОБА_2 
в апеляційному порядку судом апеляційної інстанції було допущено порушення вимог кримінального процесуального закону, адвокат ОСОБА_6 знов не наводить належного обґрунтування доводів касаційної скарги в цій частині, а саме, не зазначає порушень, які, з огляду на положень статей 412, 419 КПК, слугували підставою для скасування оскаржуваних судових рішень. 
Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК касаційна скарга повертається, якщо особа не усунула недоліки касаційної скарги, яку залишено без руху, в установлений строк.
За таких обставин, касаційна скарга разом з усіма доданими до неї документами підлягає поверненню.
Враховуючи викладене і керуючись п. 1 ч. 3 ст. 429 КПК, Суд
постановив:
Касаційну скаргу представника потерпілої ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_6 на вирок Дніпровського районного суду міста Дніпродзержинська від 
29 листопада 2021 року та ухвалу Дніпровського апеляційного суду від 7 липня 2022 року щодо ОСОБА_2 повернути.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Судді: 
 
ОСОБА_3                                              ОСОБА_4                                                      ОСОБА_5