Ухвала
25 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 753/22826/19
провадження № 61-11439ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу Державної казначейської служби України 
на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 
2021 року та постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 
2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві, Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів досудового слідства і прокуратури,
ВСТАНОВИВ:
У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Міністерства внутрішніх справ України у місті Києві (далі - ГУ МВС України у місті Києві), Київської міської прокуратури, Державної казначейської служби України (далі - ДКСУ) про відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів досудового слідства і прокуратури, у розмірі 250 000 грн.
Дарницький районний суд міста Києва своїм рішенням від 24 листопада 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив.
Стягнув з Державного бюджету України шляхом списання з ДКСУ коштів з єдиного казначейського рахунку, призначеного для відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду, на користь ОСОБА_1 250 000 грн 
у відшкодування моральної шкоди.
Стягнув з ДКСУ в дохід держави 768,40 грн судового збору.
Не погодившись з вказаним рішенням суду першої інстанції, ДКСУ оскаржила його в апеляційному порядку.
Київський апеляційний суд своєю постановою від 27 жовтня 2022 року рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 
2021 року в частині стягнення з ДКСУ судового збору скасував.
В іншій частині рішення суду першої інстанції залишив без змін.
У листопаді 2022 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга 
ДКСУ на рішення Дарницького районного суду міста Києва 
від 24 листопада 2021 року та постанову Київського апеляційного суду 
від 27 жовтня 2022 року.
Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження 
в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Згідно з підпунктом 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
Як вбачається з касаційної скарги та судових рішень, у справі 
№ 753/22826/19 спір виник з приводу відшкодування моральної шкоди, завданої незаконними діями та рішеннями органів досудового слідства і прокуратури, у розмірі 250 000 грн.
Наявність вартісного, грошового вираження матеріально-правової вимоги позивача свідчить про її майновий характер, який має відображатися у ціні пред`явленого позову.
Отже, позовна вимога щодо відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач її визначив у грошовому вимірі, 
що узгоджується із правовою позицією, викладеною Верховним Судом 
у постанові від 28 листопада 2018 року у справі № 761/11472/15-ц (провадження № 61-23674св18).
Відповідно до змісту судових рішень, ОСОБА_1 звернувся до суду 
у листопаді 2019 року.
Згідно зі статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2019 рік» установлено на 2019 рік прожитковий мінімум на одну працездатну особу в розрахунку на місяць з 1 січня 2019 року - 1 921 грн.
Підпунктом 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» ставки судового збору за подання фізичною особою або фізичною особою - підприємцем до суду позовної заяви майнового характеру встановлюються у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб і не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, що становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.
За подання вказаної касаційної скарги заявнику слід сплатити 5 000 грн судового збору.
У касаційній скарзі ДКСУ порушує клопотання про звільнення від сплати судового збору або його відстрочення.
Клопотання мотивоване тим, що єдиною підставою для звільнення від сплати від сплати судового збору або його відстрочення є врахування майнового стану сторони. Органи Казначейства не мають пільг при сплаті судового збору. ДКСУ утримується за рахунок державного бюджету, 
є державним органом з відповідним обсягом фінансування та затвердженим кошторисом для фінансування власної установи. Кабінет Міністрів України своєю постановою від 09 червня 2021 року № 590 затвердив Порядок виконання повноважень Державною казначейською службою в особливому режимі в умовах воєнного стану, пунктом 19 якого визначено черговість здійснення платежів, згідно з якою сплата судового збору може бути здійснена лише в третю чергу, що унеможливлює Казначейству своєчасно та в повному обсязі здійснити оплату судового збору. Тому, враховуючи ситуацію, яка склалася у зв`язку із збройною агресією російської федерації, ДКСУ не має можливості сплатити судовий збір у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».
Відповідно до частини першої, третьої статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.
Згідно зі статтею 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу 
позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 
2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.
Сторона, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями 
статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази 
на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку 
і розмірі.
Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.
З наведеного вбачається, що заявник не є суб`єктом, на якого розповсюджується дія законодавства щодо зменшення розміру судового збору, звільнення від його сплати, відстрочення або розстрочення його сплати.
Разом з тим, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 14 січня 
2021 року у справі № 0940/2276/18 (провадження № 11-336апп20) зробила правовий висновок про те, що положення пунктів 1 та 2 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» не поширюються на юридичних осіб, незалежно від наявності майнового критерію (майнового стану учасника справи - юридичної особи), а положення пункту 3 частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір» можуть бути застосовані до юридичної особи за наявності майнового критерію, але тільки у справах, визначених цим пунктом, тобто предметом позову у яких є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.
Предметом справи, що розглядається, не є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю, тому клопотання ДКСУ про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги або його відстрочення задоволенню не підлягає.
Таким чином, ДКСУ слід сплатити суму судового збору у розмірі 5 000 грн за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, який має бути перераховано або внесено за наступними реквізитами: отримувач коштів ? ГУК у місті Києві/Печерський район/22030102; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37993783; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача - UA288999980313151207000026007; призначення платежу - «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».
Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, 
якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, -
УХВАЛИВ:
У задоволенні клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги або його відстрочення відмовити.
Касаційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Дарницького районного суду міста Києва від 24 листопада 2021 року 
та постанову Київського апеляційного суду від 27 жовтня 2022 року залишити без руху.
Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                            І. М. Фаловська