КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
                                                                                                                                             
Апеляційне провадження № 22-ц/824/7298/2022                     
                                                                                                   справа № 757/34603/21-ц
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И
 
 6 жовтня   2022 року Київський апеляційний суд в складі:
 
            Суддя - доповідач:      Андрієнко А.М.
            Суддів:                         Соколової В.В.
                                                 Поліщук Н.В.
            При секретарі             Моторіній В.А.
 
Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» Пац Євгенії Олегівни на рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року  у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до  Акційного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненим,
 
В С Т А Н О В И Л А:
У червні 2021 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до відповідача Акційного товариства «Комерційний банк «Приват Банк», в якому просила визнати зобов`язання за договором №HAC0GF01270025 від 29.07.2005, укладеним між нею та відповідачем, припиненими у зв`язку з їх повним виконанням. 
На обґрунтування позову вказувала, що 29.07.2005 між нею, тоді ще вона носила прізвище « ОСОБА_1 », та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №HAC0GF01270025, за умовами якого вона отримала кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 15 720 доларів США, строком до 28.07.2025 року.
На виконання забезпечення договірних зобов`язань за вказаним кредитним договором було укладено договір іпотеки №HAC0GF01270025 від 29.07.2005 року, згідно з умовами якого банку було передано в іпотеку житловий будинок загальною площею 67,20 кв. м, житловою площею 54,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У серпні 2015 року банк звернувся до суду з вимогами про стягнення з неї та ОСОБА_3 кредитної заборгованості  за договором  №HAC0GF01270025 в сумі 10 580,66 доларів США, що згідно курсу НБУ від 26.06.2015 року становило 224 209,19 гривень.        .
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.06.2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.08.2016 р., у справі №760/14688/15-ц у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено.
Апеляційним судом у рішенні було встановлено, що станом на 26.06.2015 року у позичальника наявна не заборгованість, а переплата банку коштів, сумарно у розмірі 3 304,96 доларів США, а також те що позичальником не повернута тільки основна сума кредиту (тіло кредиту) - 830,79 доларів США.
Також рішенням встановлено, що вона не замовляла та не отримувала від банку додаткових послуг для задоволення своїх особистих потреб протягом періоду погашення кредитних зобов`язань, тобто, комісійні у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісячно не повинні спрямовуватися на оплату комісії.
Вказувала, що позивач неодноразово намагалась сплатити тіло кредиту (830,79 доларів США), втім банк не приймав від неї цей платіж, ігноруючи рішення судів.
Лише коли на її адресу надійшло повідомлення від банку з реквізитами за новим форматом, вона змогла погасити вказану суму кредиту.
Звертаючись до банку із вимогою здійснити перерахунок за кредитним договором, з урахуванням рішення, отримала відмову. В зв`язку з чим звернулась до суду із вказаним позовом.
 Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року  позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими задоволено.
Визнано зобов`язання за кредитним договором №HAC0GF01270025 від 29.07.2005, укладеним між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», припиненими у зв`язку з їх повним виконанням.
Стягнуто з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь ОСОБА_1 908 грн судового збору.
Не погодившись з рішенням суду, 25.04.2022 року представник Акційного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» Пац Євгенія Олегівна подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволені позовних вимог, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин, що мають значення для справи.
На обґрунтування апеляційної скарги вказує, що в порушення умов договору, а також ст..ст. 509, 526, 1054 ЦК України позивач свої зобов`язання не виконала, а саме не здійснювала погашення заборгованості за кредитом у встановленому Договором порядку та  в строки, що передбачені умовами договору.
Також зазначає, що твердження позивача про повне погашення заборгованості не відповідає дійсності, оскільки розрахунок заборгованості за кредитним договором від 29.07.2005 вказує на наявність заборгованості у позивача перед відповідачем, а надане рішення суду не було підставою для здійснення перерахунку або списання заборгованості та закриття кредиту.
Представник АТ КБ «Приват Банк» до суду апеляційної інстанції не з'явився, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений.
ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
На підставі ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку про можливість розгляду справи за відсутності  осіб, що не з`явились.
Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга   підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Судом встановлено, що 29.07.2005 між ОСОБА_4 (яка в подальшому змінила прізвище на « ОСОБА_4 ») та ПАТ КБ «ПриватБанк» укладено кредитний договір №HAC0GF01270025, за умовами якого позичальник отримала кредит у вигляді невідновлювальної кредитної лінії в сумі 15 720 доларів США, строком до 28.07.2025 року.
На виконання забезпечення договірних зобов`язань за вказаним кредитним договором між тими ж сторонами був укладений договір іпотеки №HAC0GF01270025 від 29.07.2005 року., згідно з умовами якого банку було передано в іпотеку житловий будинок загальною площею 67,20 кв. м, житловою площею 54,60 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
У серпні 2015 року банк звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за договором № №HAC0GF01270025 в сумі 10 580,66 доларів США, що згідно курсу НБУ від 26.06.2015 року становило 224 209,19 гривень.        
Рішенням Апеляційного суду м. Києва від 01.06.2016 року, залишеним без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.08.2016 року, у справі №760/14688/15-ц у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» відмовлено.
Апеляційним судом встановлено, що станом на 26.06.2015 р. у позичальника наявна не заборгованість, а переплата банку коштів, сумарно у розмірі 3 304,96 доларів США. А якщо врахувати як часткове дострокове погашення основної суми кредиту, право на яке прописано пунктом 2.4.1 кредитного договору, то основна сума кредиту (тіло кредиту) термін сплати якої станом на 26.06.2015 року не настав, дорівнює 830,79 доларів США.
Також рішенням встановлено, що позичальник не замовляла та не отримувала від банку додаткових послуг для задоволення своїх особистих потреб протягом періоду погашення кредитних зобов`язань, тобто, комісійні у розмірі 0,18 % від суми виданого кредиту щомісячно не повинні спрямовуватися на оплату комісії.
Згідно квитанції 0.0.2151880350.1 від 07.06.2021 року ОСОБА_1 сплатила на розрахунковий рахунок  НОМЕР_1 - 22 769,40 грн на погашення кредиту, що за офіційним курсом валют становило 834,35 доларів США, станом на день оплати.
 Задовольняючи позовні вимог суд першої інстанції виходив з того, що у відповідача з моменту пред`явлення позову до позивача припинилось право нараховувати  передбачені договором проценти за користування кредитом та інші платежі передбачені договором, оскільки банк змінив дату виконання зобов`язання.
Колегія суддів  не погоджується із такими висновками суду першої інстанції, оскільки суд неповно встановив обставини справи, прийшов до висновків, які не відповідають обставинам справи, що відповідно до ст. 376 ЦПК України є підставою для скасування рішення суду та постановлення нового рішення.
          Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно з ч. 1  ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
 Договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору  .
Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною(ч. 1 статті 638 ЦК України).
Відповідно до ст.. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону. 
Відповідно ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. 
Згідно ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином. 
Відповідно до ст. 600 ЦК України зобов`язання припиняється за згодою сторін внаслідок передання боржником кредиторові відступного (грошей, іншого майна тощо). Розмір, строки й порядок передання відступного встановлюються сторонами. 
Велика Палата Верховного Суду зробила висновок, викладений у постанові від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12, згідно з яким право  кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з ч.2 ст.1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені ч.2 ст.625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.
Судом встановлено, що  у серпні 2015 року банк звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про стягнення кредитної заборгованості за договором № №HAC0GF01270025 в сумі 10 580,66 доларів США, що згідно курсу НБУ від 26.06.2015 року становило 224 209,19 гривень.  
Звертаючись до суду із позовом про визнання договору припиненим, позивач помилково вважала, що банк змінив строк виконання договору і просив стягнути в 2015 році всю сумуборгу за кредитним договором.
Однак, як вбачається із рішення   Апеляційного суду м. Києва від 01.06.2016 року, залишеного без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.08.2016 р., у справі №760/14688/15-ц у задоволенні позову ПАТ КБ «Приватбанк» було відмовлено.
Апеляційним судом у рішенні було встановлено, що станом на 26.06.2015 року у позичальника наявна не заборгованість, а переплата банку коштів, сумарно у розмірі 3 304,96 доларів США, а також те, що позичальником не повернута тільки основна сума кредиту (тіло кредиту) - 830,79 доларів США.
Тобто на час постановлення рішення суду у 2015 році поточної заборгованості у ОСОБА_1 перед банком не було, а існувала переплата, тому у задоволенні позовних вимог було відмовлено.
Разом із тим, як вбачається із кредитного договору №HAC0GF01270025 від 29.07.2005, укладеного між ОСОБА_1 та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», правонаступником якого є Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» , строк його виконання визначено до 28.07.2025 року і він ще не настав.  Рішенням же Апеляційного суду м.Києва  від 01.06.2016 року встановлено, що  несплаченим за договором кредиту залишилося тіло кредиту в розмірі 830, 79 доларів США, строк сплати якого ще не настав.
Як зазначила ОСОБА_1 в судовому засіданні до 07.06.2021 року вона  зобов'язання за кредитним договором не виконувала.
Банк за вказаний період з 2016 року по 2021 рік нараховував проценти, пеню, а тому заборгованість за договором кредиту у ОСОБА_1 перед банком у вказаний період збільшилася.
Та обставина, що у 2021 році ОСОБА_1 сплатила  834,35 доларів США не дає підстав вважати, що зобов`язання ОСОБА_1 за спірним  кредитним договором є припиненим, оскільки позивач не надала суду доказів виконання зобов`язання  , яке у неї за договором існує до 2025 року,  в повному об`ємі.
Оскільки позивачем не доведено повного виконання зобов'язання за  спірним кредитним договором, то у задоволенні позовних вимог повинно бути відмовлено.

Керуючись ст.ст.   367, 374, 376  ЦПК України, колегія суддів
 
П О С Т А Н О В И Л А:
 
Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» Пац Євгенії Олегівни  задовольнити.
Рішення Печерського районного суду м. Києва від 17 січня 2022 року скасувати та постановити нове рішення, яким позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Комерційний банк «Приват Банк» про визнання зобов`язання  за кредитним договором припиненим залишити без задоволення.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду  протягом  тридцяти днів з  дня  складення  повного  судового рішення.
        
Повний текст постанови виготовлено  24 жовтня  2022 року.

 
Суддя - доповідач:

 
        
          Судді: