Справа № 342/192/22 
Провадження № 33/4808/621/22 
Категорія ст. 130 ч.1 КУпАП 
Головуючий у 1 інстанції Андріюк І. Г. 
Суддя-доповідач Гриновецький Б.М. 

П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 жовтня 2022 року м. Івано-Франківськ

Суддя Івано-Франківського апеляційного суду Гриновецький Б.М. з участю ОСОБА_1 та його захисника Васютина Я.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Городенківського районного суду від 12.09.2022 року щодо нього,

                в с т а н о в и в :
Цією постановою                         ОСОБА_1 , 
        ІНФОРМАЦІЯ_1  
притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 130 ч. 1 КУпАП і накладено штраф 17 000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на 1 (один) рік. 
ОСОБА_1  визнаний винуватим у тому, що він 27.02.2022, близько 22.05 год, по вул.Станіславська у м.Городенка керував транспортним засобом ЗАЗ Ланос з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, почервоніння обличчя, нерозбірлива мова. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці вчинення правопорушення за допомогою алкотестеру «Драгер» та проведення огляду у медичному закладі водій відмовився, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення, відповідальність за яке передбачена ст.130 ч.1 КУпАП.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 оспорює законність й обґрунтованість постанови суду, вважає, що вона є незаконною та необґрунтованою та такою, що підлягає скасуванню, у зв`язку з неповним встановленням обставин, необхідних для вирішення справи, недоведеності встановлених обставин, неправильне застосування норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що він в алкогольному сп`янінні не керував транспортним засобом, а сам транспортний засіб був припаркований і ним ніхто не рухався. Стверджує, що відмості протоколу, що стосується часу вчинення правопорушення не узгоджуються із відеозаписом події та суперечить дійсним обставинам справи. На думку апелянта в матеріалах справи відсутні докази, які б вказували на ознаки його сп`яніння. Просить постанову судді скасувати, провадження у справі щодо нього закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
З`ясувавши обставини справи, проаналізувавши апеляційні доводи та пояснення учасників апеляційного процесу про підтримання апеляції, апеляційний суд прийшов до переконання про задоволення апеляційної скарги.
Згідно ст.ст. 7, 280, 283 КУпАП постанова судді в справі про адміністративне правопорушення повинна бути законною й обґрунтованою.
Постанова щодо  ОСОБА_1 цим нормам закону не відповідає, тому підлягає скасуванню.
В діях  ОСОБА_1 є ознаки пред`явленого йому правопорушення, але його вину не підтверджено у передбаченому законом порядку.
Судом першої інстанції не враховано вимоги практики ЄСПЛ про те, що особливості процесуального розгляду справ про адміністративні правопорушення мають прирівнюватися до кримінального процесуального законодавства.
Суд не мав процесуального права проводити судовий процес без даних про вручення  ОСОБА_1 копії протоколу про правопорушення, даних про вручення якого в матеріалах справи немає. Апелянт заперечив таке вручення, у справі немає документальних підтверджень про вручення йому такої копії або отримання її поштою. Тому апеляційний суд розцінює це як істотне порушення  ОСОБА_1 на захист, оскільки йому фактично не пред`явлено адміністративне звинувачення, йому не вручено акт звинувачення, що передбачено ст. 254 КУпАП. Таке порушення є процесуальною перешкодою для притягнення її до відповідальності. Суд не має повноважень на вручення такої копії протоколу, оскільки не є стороною обвинувачення. Це може бути виконано лише працівником поліції.
Апеляційний суд не може спростувати доводи апелянта, які підтверджується відеозаписом події про те, що  ОСОБА_1 при процедурі проходження огляду на стан сп`яніння, не було належно роз`яснено і забезпечено право на реальну допомогу адвоката, що є істотним процесуальним порушенням його права на правовий захист і ставить під сумнів висновок суду про доведеність вини правопорушника, що в силу правового принципу «плодів зіпсованого дерева» дає підстави визнати всі здобуті поліцейськими дані у цій справі недопустимими доказами. Вказане порушення не усувається посиланням в протоколі на ст. 268 КУпАП, оскільки ця норма стосується прав особи в судовому засіданні, але не при складанні протоколу. 
Апеляційна інстанція не погоджується з мотивами суду першої інстанції про те, що ОСОБА_1 керував автомобілем у нетверезому стані з посиланням на його пояснення на відеозйомці. В суді першої інстанції та в апеляційному суді він заперечив, що керував автомобілем у нетверезому стані. Автомобіль стояв біля сусіда, де вони після роботи вечеряли і вжили алкоголь. Підходив до свого автомобіля через спрацювання сигналізації, після чого працівники поліції запідозрили, що він керував автом, чого не було. Суд повинен брати до уваги показання правопорушника в суді, а не при складанні протоколу. Інших доказів на підтвердження факту керуванням ним автомобілем у нетверезому стані у справі немає. Суд не допитав працівника поліції. Свідок ОСОБА_2 заперечив цю обставину. Таким чином апеляційний суд немає законних підстав для спростування доводів апелянта про те, що він не керував автомобілем у нетверезому стані.
За таких обставин слід визнати правомірною відмову ОСОБА_1 від огляду на стан сп`яніння, оскільки акт сп`яніння він не заперечував, а факт керування ним автомобілем в такому стані – не підтверджений.
Апеляційний суд погоджується з доводами захисника про те, що протокол не може бути доказом вини правопорушника. Хоча норми КУпАП визнають протокол за доказ у справах про адміністративні правопорушення, однак апеляційний суд вважає це порушенням принципу верховенства права, загальних засад правосуддя та практики Європейського Суду з прав людини, оскільки протокол це лише форма викладу адміністративного звинувачення, де може бути лише перелік обвинувачення правопорушника, а сам протокол не є доказом його вини.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення апеляційних доводів апелянта про недоведеність вини ОСОБА_1 , тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду – скасуванню, як невмотивована й необґрунтована.
За таких порушень постанова підлягає скасуванню, а справа підлягала б направленню на новий судовий розгляд. Але згідно ст. 294 КУпАП для повернення справи на новий розгляд в апеляційного суду немає повноважень.
З огляду на викладене, ОСОБА_1 підлягав би виправданню за недоведеністю його вини, однак чинний КУпАП не передбачає такої підстави.
Тому, враховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, верховенство права, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.

К е р у ю ч и с ь ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити, постанову Городенківського районного суду від 12.09.2022 року щодо нього скасувати, провадження у справі закрити на підставі ст. 247 п.1 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Постанова оскарженню не підлягає.

Суддя:                                                                Б.М. Гриновецький