Ухвала

03 жовтня 2022 року
м. Київ
справа № 520/3556/16-ц
провадження № 61-9342ск22 
Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: 
Воробйової І. А. (суддя-доповідач),  Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,
розглянув касаційну скаргуОдеської державної академії будівництва та архітектури на постанову Одеського  апеляційного суду від 26 серпня                2022 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеської державної академії будівництва та архітектури, за участю третіх осіб: Управління держземагенства в м. Одесі Одеської області, Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Одеської міської ради, про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,  
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 26 травня 2020 року                    у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.
Постановою Одеського апеляційного суду від 26 серпня 2022 року апеляційну скаргу  ОСОБА_1  задоволено частково.
Рішення Київського районного суду м. Одеси від 26 травня                                   2020 року скасовано.
Прийнято постанову, якою позовні вимоги  ОСОБА_1 до Одеської державної академії будівництва та архітектури, за участю третіх осіб: Управління Держземагенства в м. Одесі Одеської області, Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Одеської міської ради, про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задоволено.
Визнано недійсним державний акт на право постійного користування земельною ділянкою Одеської державної академії будівництва та архітектури за адресою: АДРЕСА_1 , виданий 06 листопада 2001 року та зареєстрований в книзі записів державних актів на право постійного користування за № 175.
Визнано земельну ділянку, площею 0,0244 га, що на плані топогеодезичної зйомки зазначена точками 1-2-3-4-5-6, та земельну ділянку, площею                     0,0038 га, що на плані топогеодезичної зйомки зазначена точками                             1-2-3-4-5-6-7, такими, на які діє сервітут, на право проходу та проїзду до житлового будинку ОСОБА_1 , розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , та вважати матеріали топогеодезичної зйомки із зазначеними зонами сервітуту, невід`ємною частиною рішення.
Дана постанова є підставою для оформлення ОСОБА_1 документів                з приватизації земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_2 , за відсутності згоди та підпису в акті встановлення меж земельної ділянки постійного землекористувача Одеської державної академії будівництва та архітектури, будівлі якої розташовані за адресою: АДРЕСА_1 ,                      а також підставою для Управління Держземагенства у м. Одесі Одеської області для анулювання запису № 175 в книзі записів державних актів на право постійного користування земельною ділянкою Одеської державної академії будівництва та архітектури за адресою: АДРЕСА_1 , виданого 06 листопада 2001 року.
У вересні 2022 року до Верховного Суду Одеська державна академія будівництва та архітектури, подала касаційну скаргу, в якій заявник просить скасувати постанову Одеського  апеляційного суду від 26 серпня 2022 року та залишити в силі рішення Київського районного суду м. Одеси від                       26 травня 2020 року.
Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження                              у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).
Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.
Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в  ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.
В обґрунтування підстав касаційного оскарження судового рішення,                           Одеська державна академія будівництва та архітектури, посилається на таке: судом апеляційної інстанції застосовано норми права без урахування висновків щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду, (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).
Касаційна скарга подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк 
на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України.
Наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави для відкриття касаційного провадження.
Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду
УХВАЛИВ:
Відкрити касаційне провадження у справі за  позовом ОСОБА_1 до Одеської державної академії будівництва та архітектури, за участю третіх осіб: Управління держземагенства в м. Одесі Одеської області, Одеської регіональної філії Державного підприємства «Центр державного земельного кадастру», Одеської міської ради, про визнання недійсним державного акту на земельну ділянку та усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою, за касаційною скаргоюОдеської державної академії будівництва та архітектури на постанову Одеського  апеляційного суду від 26 серпня 2022 року.
Витребувати з Київського районного суду м. Одеси цивільну справу                          (№ 520/3556/16-ц).
Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали. 
Ухвала оскарженню не підлягає. 
 
Судді                                                                                                           І. А. Воробйова
                                                                                                                 Р. А. Лідовець
                                                                                                                Ю. В. Черняк