Номер провадження: 22-ц/813/5456/22 
Справа № 947/33046/20
Головуючий у першій інстанції Огренич І. В.
Доповідач Громік Р. Д.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.09.2022 року                                                                 м. Одеса
Одеський апеляційний суд у складі:
головуючого – Громіка Р.Д.,
суддів – Драгомерецького М.М., Дришлюка А.І.,
за участю секретаря – Сидоренко А.О.,
розглянувши у спрощеному порядку за відсутністю учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2021 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського бюро «Дениса Кешкентія», ОСОБА_2 про вчинення певних дій та визнання правочину недійсним,

ВСТАНОВИВ:
1. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Короткий зміст заяви про закриття провадження у справі.
01 грудня 2021р. представник відповідача - адвокат Кешкентій Д.В. надав до суду заяву, яку він просить розглянути за його відсутності, про закриття провадження по справі, у зв`язку з відсутністю предмету спору. При цьому представник відповідача посилається на те, що, у зв`язку зі смертю відповідачки ОСОБА_2 , правовідносини за договором про надання правової допомоги №0206-02 від 06.02.2017р. між ОСОБА_2 та адвокатом Кешкентієм Д.В. фактично припинені на підставі ст. 29 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», ст. 608 ЦК України. Таким чином, відсутній об`єкт спірного правовідношення, з приводу якого виник спір-предмет спору.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції.
Ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2021 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Адвокатського бюро «Дениса Кешкентія», ОСОБА_2 про вчинення певних дій та визнання правочину недійсним закрито.

Короткий зміст та доводи апеляційної скарги. 
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати оскаржувану ухвалу суду та ухвалити нове судове рішення, яким закрити провадження у справі в частині пред`явлення позовних вимог до ОСОБА_2 у зв`язку із смертю останньої, в іншій частині позовних вимог – справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що провадження підлягає закриттю.

Сповіщення сторін.
Про судове засідання, призначене на 07 вересня 2022 року, сторони у справі були належним чином сповіщені про дату, час та місце слухання справи.
Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Згідно із ч. 5 ст. 268 ЦПК України датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Відповідно до ч. 7 ст. 268 ЦПК України рішення суду (повне або скорочене) підписується всім складом суду у день його складення і додається до справи.
Суддя-учасник колегії Драгомерецький М.М. перебував у відпустці з 12 вересня по 25 вересня 2022 року, що підтверджується довідкою відділу кадрової роботи та управління персоналом.
Повне судове рішення виготовлено 26 вересня 2022 року, про що зазначено у вступній частині постанови Одеського апеляційного суду.

2. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА
Позиція апеляційного суду
Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах заявлених вимог заяви, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Мотиви, з яких виходить апеляційний суд, та застосовані норми права.
У частині третій статті 3 ЦПК України передбачено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. 1 п. 2 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Згідно із ч. 1 ст. 377 ЦПК України судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.
Відповідно до припису п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.
Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Закриваючи провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що права та обов`язки фізичної особи як клієнта за договором про надання правової допомоги нерозривно пов`язані з особою такого клієнта і не можуть бути реалізовані та/або виконані іншою особою, в тому числі спадкоємцями. Відтак договір про надання правової допомоги фізичній особі припиняє свою дію в момент смерті такої особи.
Однак, колегія суддів повністю погодитись із такими висновками суду першої інстанції не може з огляду на наступне.
На підставі матеріалів справи встановлено, що позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Адвокатського бюро «Дениса Кешкентія», ОСОБА_2 та просить суд визнати договір про надання правової допомоги №0206-02 від 06.02.2017р, укладений між ОСОБА_2 та Адвокатським бюро «Дениса Кешкентія» недійсним.
ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідачка ОСОБА_2 померла, що підтверджується Свідоцтвом про смерть від 28.02.2021р.
Суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено юридичну особу, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва (пункт 7 частини першої статті 255 ЦПК України).
Процесуальне правонаступництво - це заміна сторони або третьої особи (правопопередника) іншою особою (правонаступником) у зв`язку з вибуттям із процесу суб`єкта спірного або встановленого рішенням суду правовідношення, за якої до правонаступника переходять усі процесуальні права та обов`язки правопопередника і він продовжує в цивільному судочинстві участь останнього.
Вирішуючи спори про визнання правочинів недійсними, суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.
Предметом оспорюваного договору є надання правової допомоги ОСОБА_2 , а відтак зазначений правочин нерозривно пов`язаний із зазначеною особою, а отже, відноситься до особистих немайнових прав останньої.
Відповідно до положень ст. 1219 ЦК України, особисті немайнові права до складу спадщини не входять, а отже, спірні правовідносини за оспорюваним правочином правонаступництва не допускають.
За таких обставин сторона позивача вважала, що провадження у справі в частині пред`явлення позовних вимог до громадянки держави Ізраїль ОСОБА_2 підлягало закриттю у зв`язку зі смертю останньої, оскільки спірні правовідносини не допускають правонаступництва і саме клопотання такого змісту було подане на адресу суду 07.10.2021.
Виходячи з вищевикладеного, апеляційний суд дійшов висновку, що якщо предметом спору у справі є недійсність договору і такий договір визнається недійсним з моменту його вчинення, то смерть фізичної особи – однієї із сторін цього правочину не може розцінюватися як підстава для припинення провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, оскільки у разі, якщо оспорюваний правочин буде визнаний судом недійсним, сторона позивача матиме змогу і надалі у судовому порядку захистити порушене право.

Висновки за результатами розгляду апеляційної скарги.
За таких підстав, колегія суддів дійшла висновку про те, що суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та передчасно вирішив питання про закриття провадження у справі, що призвело до постановлення помилкової ухвали й у відповідності до ст. 377, п. 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції, закриття провадження в частині позовних вимог до ОСОБА_2 та передання справи для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 377, 79, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, 

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2021 року скасувати. 
Провадження у справі в частині позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про вчинення певних дій та визнання правочину недійсним закрити.
В іншій частині позовних вимог справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції. 
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття, проте може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 26 вересня 2022 року.

Головуючий                                                                Р.Д. Громік

Судді:                                                                А.І. Дришлюк 

               М.М. Драгомерецький