ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7562/22 Справа № 421/1357/12 	  	Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Демченко  Е. Л.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2022 року        колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:
               головуючого - судді Демченко Е.Л.
               суддів – Куценко Т.Р., Макарова М.О.
               при секретарі – Кругман А.М. 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року по справі за заявою акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення від 24 грудня 2012 року по цивільній справі №421/1357/12, - 

в с т а н о в и л а:

       У травні 2022 року акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі — АТ КБ “ПриватБанк”) звернулось до суду з заявою про зміну способу виконання рішення від 24 грудня 2012 року по справі за позовом ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення. 
       Ухвалою Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року у задоволенні заяви відмовлено. 
       В апеляційній скарзі АТ КБ “ПриватБанк”, зазначаючи, що ухвала суду винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року скасувати та прийняти нову постанову, якою задовольнити їх заяву. 
       Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що в даному випадку наявні усі обставини для задоволення їхньої заяви. Наголошували на тому, що судові рішення є обов`язковими до виконання. Задоволенням поданої ними заяви не зміниться зміст чи суть ухваленого рішення, а лише зміниться спосіб реалізації предмета іпотеки, тобто виконання. 
       Правом на надання відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_1 не скористалась. 
       Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення з наступних підстав.
       Відмовляючи у задоволенні заяви банку, суд першої інстанції виходив з того, що АТ КБ «ПриватБанк», звернувшись з заявою про зміну способу виконання рішення суду, не надав суду переконливих доказів на підтвердження виняткових обставин та таких, що утруднюють виконання рішення суду, доцільність і необхідність встановлення порядку виконання судового рішення, відповідно до вимог ст.435 ЦПК України. 
       Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
       З матеріалів справи вбачається, що рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 24 грудня 2012 року позов банку задоволено частково, в рахунок погашення заборгованості в розмірі 860 776, 09 грн. за кредитним договором №DNU0GK00001612, укладеним між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 22 квітня 2008 року, звернуто стягнення на належний, згідно договору купівлі-продажу від 23 квітня 2008 року, ОСОБА_1 будинок А1, житловою площею 61,3 кв.м, загальною площею 139,2 кв.м, а-1 вхід в п/д, а-1-1 вхід в п/д, п/д погріб, п/д погріб, Т-1 вбиральню, Ж-1 літній душ, загальною вартістю 104 738 грн., на земельній ділянці площею 2500,0 кв.м, які розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом продажу вказаного предмету іпотеки. Встановлено спосіб реалізації будинку А1, житловою площею 61,3 кв.м, загальною площею 139,2 кв.м, а-1 входу в п/д, а-1-1 входу в п/д, п/д погрібу, п/д погрібу, Т-1 вбиральні, Ж-1 літнього душу, на земельній ділянці площею 2 500,0 кв.м, які розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом продажу на прилюдних торгах у межах процедури виконавчого провадження, з початковою ціною 104 738 грн. Вищезазначене рішення суду набрало законної сили в установленому законом порядку. 
       Заява АТ КБ “ПриватБанк” мотивована тим, що вказане судове рішення, набравши законної сили в установленому законом порядку, не виконано по причині відсутності необхідних документів для реалізації предмета іпотеки, відсутності попиту покупців. 
       Враховуючи вищевикладене, заявник просив встановити наступний спосіб виконання рішення суду від 24 грудня 2012 року по справі №421/1357/12, звернути стягнення на будинок загальною площею 139,20 кв.м та земельну ділянку, які розташовані по АДРЕСА_1 , шляхом реалізації вказаного предмету іпотеки з проведенням прилюдних торгів. Інші положення вказаного рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області залишити без змін та видати виконавчі листи. 
       Відповідно до ст.14 ЦПК України при набранні рішенням законної сили воно є обов`язковим до виконання на всій території України, а державна виконавча служба, як єдиний орган примусового виконання, зобов`язана прийняти всі необхідні заходи для його виконання.
       Згідно із ч.3 ст.33 Закону України “Про виконавче провадження” за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення. 
       На підставі ч.1 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
       Частиною 3 ст.435 ЦПК України визначено, що підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
       Отже, під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення у разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості.
       Спосіб виконання рішення визначається на підставі встановлених у ст.16 ЦК України способів захисту цивільних прав. Зміна способу і порядку виконання рішення полягає у заміні одного заходу примусового виконання іншим. При вирішенні питання про зміну способу виконання рішення суду підлягають з`ясуванню обставини, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення суду. При цьому, у будь-якому випадку при зміні способу і порядку виконання рішення суду суд не може змінювати останнє по суті.
       При вирішенні питання про зміну способу виконання суд повинен з`ясувати обставини, що свідчать про неможливість виконання рішення. Задоволення таких заяв можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувану, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо). Таким чином, чинне законодавство пов`язує можливість відстрочити або розстрочити виконання, змінити чи встановити спосіб і порядок виконання рішення суду лише за умов доведення заявником існування обставин, що ускладнюють виконання або роблять його неможливим.
       Водночас, змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.
       Згідно з вимогами статей 1,17,33,39,40 Закону України «Про іпотеку», іпотека – це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.
       У разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.
       У разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет іпотеки в рішенні суду зазначаються:загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті іпотекодержателю з вартості предмета іпотеки; опис нерухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги іпотекодержателя;заходи щодо забезпечення збереження предмета іпотеки або передачі його в управління на період до його реалізації (у разі необхідності); спосіб реалізації предмета іпотеки; пріоритет та розмір вимог інших кредиторів, які підлягають задоволенню з вартості предмета іпотеки.
       Задовольняючи частково позовні вимоги ПАТ КБ «ПриватБанк» про звернення стягнення, суд першої інстанції в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором №DNU0GK00001612 від 22 квітня 2008 року звернув стягнення на предмет іпотеки, визначивши обраний позивачем спосіб захисту порушеного права, а саме засобом продажу вказаного вище об`єкту нерухомого майна шляхом його продажу на прилюдних торгах у межах процедур виконавчого провадження, з початковою ціною 104 738 грн. 
       Банком вказане рішення оскаржене не було. 
       Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що звернення АТ КБ “ПриватБанк” з заявою про зміну способу виконання рішення суду фактично є визначення банком іншого способу захисту порушеного права, та зміни самого рішення.
       Доводи апеляційної скарги АТ КБ «ПриватБанк» про відсутність у банка необхідних документів для реалізації предмета застави і попиту покупців, доступу до предмета іпотеки, що ускладнює виконання рішення суду, не ґрунтуються на законі, оскільки банк фактично просить змінити не спосіб виконання рішення суду, а змінити спосіб захисту свого права у розумінні положень ст.16 ЦК України, що є неприпустимим і не може бути підставою для скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення заяви АТ КБ «ПриватБанк» про зміну способу виконання рішення суду.
       Крім того, матеріалами справи не встановлено обставин, що ускладнюють виконання судового рішення, з огляду на це, колегія суддів вважає, що виконання рішення суду можливо без зміни способу та порядку його виконання, а запропонований банком спосіб — є фактично зміною рішення суду, що протирічить вимогам ст.435 ЦПК України.
       Доводи апеляційної скарги зазначених висновків суду не спростовують і на їх правильність не впливають. Обставини, на які посилається заявник, не можуть бути підставою для встановлення способу і порядку виконання рішення, що передбачено законом.
       Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для задоволення заяви про для встановлення способу і порядку виконання рішення.
       З урахування наведеного, колегія суддів приходить до висновку, що інші доводи апеляційної скарги не є суттєвими, а тому не має підстав для її задоволення.
       Керуючись ст.ст.367,374,375,381-383 ЦПК України, колегія суддів, – 

п о с т а н о в и л а:

       Апеляційну скаргу акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» залишити без задоволення. 

       Ухвалу Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 16 вересня 2022 року залишити без змін.

       Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 

               Головуючий:                                         Демченко Е.Л.

               Судді:                                                        Куценко Т.Р. 

                                                                               Макаров М.О.