СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 жовтня 2022 року                   м. Харків                        Справа № 913/152/22  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Білоусова Я.О., суддя Пуль О.А. , суддя  Тарасова І.В.

розглянувши у приміщенні Східного апеляційного господарського суду апеляційну скаргу заступника керівника Луганської обласної прокуратури (вх. №833 Л/2) на ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 у справі №913/152/22 (прийняту у приміщенні Господарського суду Луганської області суддею Драгнєвіч О.В., ухвала підписана 19.07.2022) 
за позовом заступника керівника Луганської обласної прокуратури, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, в інтересах держави в особі:
1.Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”. м. Сєвєродонецьк, Луганська область, 
2.Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації, м.Сєвєродонецьк, Луганська область, 
до Товариства з обмеженою відповідальністю “ХЛР”, м. Київ, 
про визнання недійсним частини договору № 45-б від 17.05.2021 та стягнення 117000,00 грн,

ВСТАНОВИВ:

В червні 2022 року заступник керівника Луганської обласної прокуратури звернувся до Господарського суду Луганської області в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю “ХЛР”, в якій просить суд:
- визнати недійсним пункт 5.1 договору  № 45-б від 17.05.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Товариством з обмеженою відповідальністю “ХЛР” в частині включення до договірної ціни податку на додану вартість в сумі 117  000,00 грн;
- стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ХЛР” на користь Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”  117  000,00 грн, сплачених за договором  № 45-б від 17.05.2021.
Ухвалою Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 у справі №913/152/22:
- підтверджено підстави представництва заступнику керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації обласної військово-цивільної адміністрації заявленим позовним вимогам; 
- в підтвердженні підстав представництва заступником керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” заявленим позовним вимогам відмовлено. Ухвалено повернути позовну заяву заступнику керівника Луганської обласної прокуратури від 15.06.2022 № 15/2-74ВИХ-22, подану в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”; 
- прийнято позовну заяву подану заступником керівника Луганської обласної прокуратури в інтересах держави в особі Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації до розгляду та відкрито провадження у справі; ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами; 
- залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”.
Ухвала суду щодо підтвердження підстав представництва заступнику керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації заявленим позовним вимогам обґрунтована тим, що другим позивачем належно не було відреаговано на звернення прокурора, не повідомлено відомостей про те чи планує позивач вживати відповідні заходи з метою відновлення порушених інтересів держави (зокрема звертатися до суду), і якщо планується, то коли.
Щодо підтвердження підстав представництва заступником керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” заявленим позовним вимогам, то як зазначено судом, Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”,  згідно положень його статуту та за даними, розміщеними на сайті https://opendatabot.ua, є комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги пацієнтам, є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів в суді; не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування або суб`єктом владних повноважень, в зв`язку з чим суд не підтвердив підстави представництва заступнику керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” заявленим позовним вимогам та ухвалив позовну заяву заступника керівника Луганської обласної прокуратури від 15.06.2022 № 15/2-74ВИХ-22, подану в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”, повернути на підставі п. 1 ч. 5 ст.174 ГПК України.
Заступник керівника Луганської обласної прокуратури з ухвалою суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 у справі №913/152/22 в частині відмови в підтвердженні підстав представництва заступником керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Скарга обґрунтована тим, що заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. Тому, суд дійшов висновку, що подання прокурором позову в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» не відповідає вимогам ст. 23 Закону України «Про прокуратуру». Як зазначив суд, зазначене відповідає висновкам, наведеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, що враховані судом. 
Проте, як зазначає скаржник, посилання суду на висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20 є передчасними, оскільки правовідносини у справі 913/152/22 не є подібними справі № 911/2169/20. Водночас предмети, підстави позову, позовні вимоги у справі № 911/2169/20 (про визнання недійсними розпоряджень та договорів оренди землі, зобов`язання  повернути земельні ділянки) та у справі № 913/152/22 (про визнання недійсним частини договору про закупівлю, стягнення зайве сплачених грошових коштів, у вигляді податку на додану вартість) не є тотожними. Не є аналогічним і суб`єктний склад у вищезазначених справах. Проте, судом враховано висновки, наведені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, яка повністю відрізняється від справи № 913/152/22 за предметом спору, змістом позовних вимог, обставинами справи та суб`єктним складом учасників відносин. Отже, як зазначає прокурор, висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, враховані судом помилково. 
Посилається на те, що згідно підпункту 11 пункту 3.2 статуту КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я», предметом діяльності підприємства є організаційно-методичне керівництво психіатричними (наркологічними) закладами області, контроль за виконанням міськими і районними лікарями психіатрами, наркологами психопрофілактичних та протинаркотичних заходів. З наведеного вбачається, що Комунальному некомерційному підприємству Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» делеговані владні повноваження з організації та методичного керівництва всіма психіатричними (наркологічними) закладами Луганської області та контрольні функції за виконанням психопрофілактичних та протинаркотичних заходів. Тому, КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я» наділене статусом суб`єкта владних повноважень (у розумінні пункту 7 частини 1 статті 4 Кодексу адміністративного судочинства України) як іншого суб`єкта при здійсненні ним публічно владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. Вказані обставини судом не досліджувались. 
Зазначає, що відмовляючи у підтвердженні підстав для представництва інтересів держави в особі КНП Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я», суд фактично позбавив останнього можливості повернути бюджетні кошти, які ТОВ «ХЛР» безпідставно отримало, що свідчить про неповне з`ясування господарським судом Луганської області обставин, що мають істотне значення для правильного вирішення справи, неправильним застосуванням судом норм матеріального права, порушенням норм процесуального права. 
Вказує, що правовідносини у справі № 913/152/22 є подібними до правовідносин у справі № 924/674/21, а отже можуть бути враховані судом під час вирішення питання щодо підтвердження підстав для представництва інтересів держави в суді в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради «Центр психічного здоров`я».
Відповідно до абз.1 ч.10 ст.270 ГПК України апеляційні скарги на рішення господарського суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
За приписами ч.13 ст.8 ГПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Апеляційні скарги на ухвалу суду першої інстанції про повернення заяви позивачеві (заявникові) згідно вимог п. 6 ч. 1 ст. 255, ч. 2 ст. 271 Господарського процесуального кодексу України розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи. З урахуванням конкретних обставин справи суд апеляційної інстанції може розглянути такі апеляційні скарги у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.
Заявником в апеляційній скарзі не було зазначено про необхідність здійснення апеляційного перегляду ухвали суду першої інстанції про повернення позовної заяви за поданою апеляційною скаргою в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, у зв`язку з чим суд дійшов висновку про розгляд даної справи в порядку письмового провадження без їх повідомлення.
Так, ухвалою Східного апеляційного  господарського суду від 13.09.2022 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою заступника керівника Луганської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 у справі №913/152/22 та ухвалено здійснити її розгляд у порядку письмового провадження без виклику та повідомлення учасників справи. Встановлено учасникам справи строк до 28.09.2022 для подання відзивів на апеляційну скаргу з доказами їх надсилання іншим учасникам справи. Встановлено учасникам справи строк до 28.09.2022 для подання заяв, клопотань, тощо. 
27.09.2022 до суду від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№ 5455), в якому відповідач проти апеляційної скарги заперечує, просить у задоволенні апеляційної скарги заступника керівника Луганської обласної прокуратури на ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 у справі №913/152/22 відмовити, посилаючись на те, що Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження. Згідно положень його статуту та за даними, розміщеними на сайті https://opendatabot.ua, є комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги пацієнтам, є самостійною юридичною особою з відповідною процесуальною дієздатністю, яка дозволяє самостійно здійснювати захист своїх прав та інтересів в суді; не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування або суб`єктом владних повноважень. Заборона на здійснення прокурором представництва в суді інтересів держави в особі державних компаній, передбачена абзацом третім частини третьої статті 23 Закону, має застосовуватись з урахуванням положень абзацу першого частини третьої цієї статті, який передбачає, що суб`єкт, в особі якого прокурор може звертатись із позовом в інтересах держави, має бути суб`єктом владних повноважень, незалежно від наявності статусу юридичної особи. Тобто, визначення одним із позивачів Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я" не відповідає вимогам ст. 23 Закону України "Про прокуратуру", що відповідає висновкам визначеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі № 911/2169/20, що враховані судом. Саме, тому суд першої інстанції обґрунтовано залучив до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради "Центр психічного здоров`я".
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи та вимоги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду встановила.
Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, заступник керівника Луганської обласної прокуратури, звертаючись до суду з позовною заявою в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації, позовні вимоги обґрунтовував тим, що за результатами проведення процедури відкритих торгів між Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Товариством з обмеженою відповідальністю “ХЛР” укладено договір №45-б від 17.05.2021 на загальну суму 1 964  977,63 грн, у тому числі  117  000,00 грн податку на додану вартість (п. 5.1. договору). На виконання умов договору №45-б від 17.05.2021 КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” здійснило оплату виробів медичного призначення на загальну суму 1 964  977,63 грн, у т.ч. ПДВ 117  000,00 грн. Однак, Законом України №540-ІХ від 30.03.2020 «Про внесення змін до деяких законодавчих актів, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» викладено в новій редакції п.71 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, та звільнено від оподаткування податком на додану вартість операції з ввезення на митну територію Україну та з постачання на митній території України певних товарів медичного призначення. Прокурором встановлено, що придбаний автоклав горизонтальний (автоклав, код згідно УКТЗЕД 8419) знаходиться у Переліку № 224, що підтверджується декларацією про відповідність вимогам Технічного регламенту щодо медичних виробів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 753 від 02.10.2013. На підставі вказаних положень Закону операція з постачання відповідачем медичного обладнання за договором №45-б від 17.05.2021 не підлягала оподаткуванню податком на додану вартість, а тому у зв`язку з невідповідністю частини договору №45-б від 17.05.2021 вимогам п.71 підрозділу 2 розділу XX Перехідні положення Податкового кодексу України, наявні підстави для визнання його недійсним. Разом з тим, відповідач без належних правових підстав отримав від позивача-1 в складі оплати вартості товару ПДВ в сумі 117  000,00 грн та, як наслідок, зобов`язаний повернути ці грошові кошти на підставі ст.ст.1212, 1213 Цивільного кодексу України.
19.07.2022 Господарським судом Луганської області прийнято оскаржувану ухвалу.
Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги виходячи з наступного.
    Зі змісту пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України вбачається, що в Україні діє прокуратура, яка здійснює представництво інтересів держави в суді у виключних випадках і в порядку, що визначені законом.
Частиною першою статті 23 Закону України "Про прокуратуру" передбачено, що представництво прокурором інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні процесуальних та інших дій, спрямованих на захист інтересів громадянина або держави, у випадках та порядку, встановлених законом. Прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу (ч. 3 цієї ж статті).
Відповідно до рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві, в чому полягає порушення інтересів чи в чому існує загроза інтересам держави, і ця заява є підставою для порушення справи в господарському суді.
Згідно з частиною третьою статті 4 Господарського процесуального кодексу України до господарського суду у справах, віднесених законом до його юрисдикції, мають право звертатися також особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.
Відповідно до частини третьої статті 53 Господарського процесуального кодексу України у визначених законом випадках прокурор звертається до суду з позовною заявою, бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, провадження у якій відкрито за позовом іншої особи, до початку розгляду справи по суті, подає апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Прокурор, який звертається до суду в інтересах держави, в позовній чи іншій заяві, скарзі обґрунтовує, в чому полягає порушення інтересів держави, необхідність їх захисту, визначені законом підстави для звернення до суду прокурора, а також зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах (ч. 4 цієї ж статті).
Частиною першою статті 55 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що органи та особи, які відповідно до цього Кодексу звернулися до суду в інтересах інших осіб, мають процесуальні права та обов`язки особи, в інтересах якої вони діють, за винятком обмежень, передбачених частиною другою цієї статті.
Зі змісту пункту 2 резолютивної частини рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999 № 3-рп/99 вбачається, що під поняттям "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах", зазначеним у частині другій статті 4 Господарського процесуального кодексу України, потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.
У рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 №1604 (2003) "Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону" щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені та ефективні органи.
Відтак, тлумачення пункту 3 частини першої статті 131-1 Конституції України, з урахуванням практики Європейського суду з прав людини, свідчить, що  прокурор може представляти інтереси держави в суді тільки у виключних випадках, які прямо передбачені законом.  Розширене тлумачення випадків (підстав) для представництва прокурором інтересів держави в суді не відповідає принципу змагальності, який є однією з засад правосуддя (п. 3 ч. 2 ст. 129 Конституції України).
Аналізуючи частину третю статті 23 Закону України "Про прокуратуру" можна зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у випадках: 1) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; 2) у разі відсутності такого органу.
Підставою для представництва прокурором інтересів держави в суді є належне обґрунтування, підтверджене достатніми доказами, зокрема, але не виключно, повідомленням прокурора на адресу відповідного суб`єкта владних повноважень про звернення до суду від його імені, відповідними запитами, а також копіями документів, отриманих від суб`єкта владних повноважень, що свідчать про наявність підстав для такого представництва.
Наявність підстав для представництва має бути обґрунтована прокурором у суді. Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва. Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу (абзаци перший, другий і третій частини четвертої статті 23 Закону України "Про прокуратуру").
Європейський суд з прав людини звертав увагу на те, що підтримка, що надається прокуратурою одній зі сторін, може бути виправдана за певних обставин, наприклад, у тих випадках, коли відповідне правопорушення зачіпає інтереси великого числа громадян, або у випадках, коли потрібно захистити інтереси держави (див. mutatis mutandis рішення від 15 січня 2009 року у справі "Менчинська проти Росії" (Menchinskaya v. Russia), заява № 42454/02, § 35).
Бездіяльність компетентного органу (нездійснення захисту інтересів держави) означає, що компетентний орган знав або повинен був знати про порушення інтересів держави, мав повноваження для захисту, але не звертався до суду з відповідним позовом у розумний строк.
Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 26.05.2020 у справі №    912/2385/18 визначено, що прокурор, звертаючись до суду з позовом, повинен обґрунтувати та довести бездіяльність компетентного органу. Звертаючись до компетентного органу до подання позову в порядку, передбаченому статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", прокурор фактично надає йому можливість відреагувати на стверджуване порушення інтересів держави, зокрема, шляхом призначення перевірки фактів порушення законодавства, виявлених прокурором, вчинення дій для виправлення ситуації, а саме подання позову або аргументованого повідомлення прокурора про відсутність такого порушення.
Ухвала суду першої інстанції в частині підтвердження підстав представництва заступнику керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації заявленим позовним вимогам не оскаржується, тому з урахуванням ч.1 ст.269 Господарського процесуального кодексу України не переглядається судом апеляційної інстанції в цій частині. 
Як вбачається з  позовної заяви, останню прокурором подано в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації у зв`язку із невиконанням ними своїх обов`язків щодо захисту інтересів держави у суді. 
Відповідно до п.п.22 п.5 Положення про Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації, Департамент відповідно до покладених на нього завдань здійснює організаційне і методичне керівництво роботою закладів охорони здоров`я з питань надання лікувально-профілактичної допомоги та забезпечення санітарно-епідемічного благополуччя населення на території області.
Відповідно до п.п.1.1, 1.3, 1.4, 1.5 Статуту Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”, воно є  комунальним унітарним некомерційним підприємством, що надає послуги третинної (високоспеціалізованої) медичної допомоги пацієнтам у порядку та на умовах, встановлених законодавством України та цим Статутом. Підприємство є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області. Засновником та власником підприємства є територіальні громади сіл, селищ, міст Луганської області в особі Луганської обласної ради, органом управління – обласна рада. Підприємство здійснює некомерційну господарську діяльність, спрямовану на досягнення соціальних та інших результатів без мети одержання прибутку.
Відповідно до п.1.6 Статуту підприємство згідно з п.133.4 ст.133 Податкового кодексу України є неприбутковою організацією та не є платником податку на прибуток.
За змістом п.п.11 п.3.2 Статуту предметом діяльності підприємства є організаційно-методичне керівництво психіатричними (наркологічними) закладами області, контроль за виконанням міськими і районними лікарями-психіатрами, наркологами психопрофілактичних та протинаркотичних заходів.
Згідно з п.4.2 Статуту майно підприємства, управління яким здійснюється засновником, є спільною власністю територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області та закріплюється за підприємством на праві оперативного управління.
Тобто, Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” є об`єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Луганської області, органом управління є обласна рада, та йому делеговані владні повноваження з організації та методичного керівництва всіма психіатричними (наркологічними) закладами Луганської області та контрольні функції за виконанням психопрофілактичних та протинаркотичних заходів.
Таким чином, Комунальне некомерційне підприємство Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” наділене статусом суб`єкта владних повноважень- як інший суб`єкт при здійсненні ним публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, у тому числі на виконання делегованих повноважень. 
За таких обставин, колегія суддів вважає, що прокурором правомірно подано позов в інтересах держави в особі органу уповноваженого здійснювати функції у спірних правовідносинах - Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації в особі закладу охорони здоров`я - Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”.
Суд першої інстанції, не підтверджуючи підстави представництва заступнику керівника Луганської обласної прокуратури інтересів держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” заявленим позовним вимогам, зазначив, що позов у цій справі пред`явлений прокурором в інтересах Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” (позивач-1), який не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, в зв`язку з чим, застосовуючи  висновки, наведені    у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, дійшов висновку про те, що подання прокурором позову в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” не відповідає вимогам ст.23 Закону України "Про прокуратуру". 
Однак, колегія суддів вважає, що місцевим господарським судом помилково застосовано  висновки, наведені    у постанові Великої Палати Верховного Суду від 06.07.2021 у справі №911/2169/20, оскільки дана справа не є релевантною до справи №913/152/22, та відрізняється як за суб`єктним складом учасників відносин, так об`єктом та предметом правового регулювання.
Так, у справі №911/2169/20 прокурор подав позов в інтересах держави в особі Уряду, Міндовкілля та Державного підприємства з посиланням на їх бездіяльність щодо захисту інтересів держави, які полягають в забезпеченні реалізації принципів регулювання земельних та природоохоронних відносин, тоді як у справі №913/152/22 прокурор звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі: Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”,  та Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації про визнання недійсним частини договору та стягнення грошових коштів.
Суд апеляційної інстанції зазначає, що правовідносини у справі №913/152/22 є подібними до правовідносин у справах №924/674/21 та №922/3268/19, в яких Верховним судом підтверджено правомірність представництва прокурора інтересів держави в суді в особі  Комунального некомерційного підприємства.
Таким чином колегія суддів вважає, що прокурором правомірно визначено суб`єктний склад позивачів у спорі щодо визнання недійсним пункту 5.1 договору  № 45-б від 17.05.2021, укладеного між Комунальним некомерційним підприємством Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Товариством з обмеженою відповідальністю “ХЛР”.
В якості підтвердження повноважень щодо звернення з позовом до суду в інтересах держави в особі Комунального некомерційного підприємства Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації прокурором зазначено про бездіяльність даних осіб у питанні визнання недійсним договору в частині стягнення грошових коштів у вигляді сплаченого податку на додану вартість у судовому порядку.
Так, матеріалами справи підтверджується, що 07.10.2021 прокурором, зокрема на адресу КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” надіслано лист №15/2-341вих-21, яким повідомлено про виявлені порушення інтересів держави та запитано інформацію про вжиті заходи щодо визнання у судовому порядку недійсним договору в частині та стягнення грошових коштів в сумі 120 500,00  грн у вигляді сплаченого податку на додану вартість за договором № 45-б від 17.05.2021, укладеним з ТОВ «ХЛР», за придбане обладнання.
Вказаними листом прокурор надав даному суб`єкту можливість відреагувати на стведжуване порушення інтересів держави.
В порядку реагування КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” листом від 18.10.2021 за №1039/01-14 повідомило про направлення на адресу ТОВ “ХЛР” претензії з проханням повернути сплачену суму податку на додану вартість в розмірі 120 500,00 грн за придбане обладнання.
26.10.2021 Луганська обласна прокуратура звернулась до КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” з листом №15/2-365вих-21 від 25.10.2021, в якому повідомила, у відповідності до вимог ст.23 Закону України “Про прокуратуру”, про намір звернутися до суду в інтересах держави в особі КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації із позовною заявою про визнання недійсним договору в частині, зобов`язання ТОВ «ХЛР» повернути грошові кошти на суму 120  500,00 грн.
Листом від 29.10.2021 №1086/01-14 КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” повідомило прокуратуру про те, що ТОВ «ХЛР» повернуло на рахунок КНП «ЦПЗ» податок на додану вартість у розмірі 3500,00 грн. В частині повернення податку на додану вартість у розмірі 117000,00 грн відмовлено.
Луганська обласна прокуратура звернулась до КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” з листом №15/2-370вих-21 від 29.10.2021, в якому повторно просила надати інформацію щодо повернення ТОВ «ХЛР» податку на додану вартість у сумі 120500,00 грн, а також просила направити документи, зазначені в листі.
У відповідь КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” листом №1099/01-14 від 02.11.2021 направило прокуратурі витребувані останньою документи.
Листом за вих.№15/2-70вих-22 від 08.06.2022 Луганська обласна прокуратура повторно повідомила КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” про підготовку та подання до суду відповідного позову в порядку ст.23 Закону України «Про прокуратуру».
Як зазначає прокурор, КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації не надало інформацію про вжиті або заплановані заходи щодо звернення до суду із вимогою про стягнення з ТОВ «ХЛР» безпідставно отриманих коштів у вигляді податку на додану вартість. Наведене свідчить про те, що  КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Департамент охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації -обласної військово-цивільної адміністрації не вжили заходів щодо звернення з відповідним позовом до суду з метою захисту інтересів держави.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 визначено, що  невжиття компетентним органом жодних заходів протягом розумного строку після того, як цьому органу стало відомо або повинно було стати відомо про можливе порушення інтересів держави, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу.  Розумність строку визначається судом з урахуванням того, чи потребували інтереси держави невідкладного захисту (зокрема, через закінчення перебігу позовної давності чи можливість подальшого відчуження майна, яке незаконно вибуло із власності держави), а також таких чинників, як: значимість порушення інтересів держави, можливість настання невідворотних негативних наслідків через бездіяльність компетентного органу, наявність об`єктивних причин, що перешкоджали такому зверненню тощо.
Таким чином, прокурору достатньо дотриматися порядку, передбаченого статтею 23 Закону України "Про прокуратуру", і якщо компетентний орган протягом розумного строку після отримання повідомлення самостійно не звернувся до суду з позовом в інтересах держави, то це є достатнім аргументом для підтвердження судом підстав для представництва. Якщо прокурору відомі причини такого незвернення, він обов`язково повинен зазначити їх в обґрунтуванні підстав для представництва, яке міститься в позові. Але якщо з відповіді зазначеного органу на звернення прокурора такі причини з`ясувати неможливо чи такої відповіді взагалі не отримано, то це не є підставою вважати звернення прокурора необґрунтованим.
Тобто, Великою Палатою Верховного Суду від 26.05.2020 у справі №912/2385/18 підтверджено, що невжиття компетентним органом протягом розумного строку після отримання повідомлення від прокуратури заходів щодо самостійного подання позову, має кваліфікуватися як бездіяльність відповідного органу, та є самостійною підставою для представництва прокурором інтересів держави і суспільства відповідно до статті 23 Закону України "Про прокуратуру".
У даному випадку, як свідчать матеріали справи, у порядку статті 23 Закону України "Про прокуратуру" Луганською обласною прокуратурою надіслано КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я” та Департаменту охорони здоров`я Луганської обласної державної адміністрації-обласної військово-цивільної адміністрації повідомлення (запити) щодо питання подання даними особами позову до суду. У відповідях на такі повідомлення даними особами не вказано про наміри вчиняти конкретні заходи із зазначенням строків, тобто уповноважені органи держави у спірних правовідносинах, будучи обізнаними з такими порушеннями не вживали тривалий час заходів до їх усунення з метою захисту інтересів держави, та не повідомили прокурора про наміри та строки вжиття таких заходів.
За таких обставин колегія суддів вважає, що з боку прокурора доведено бездіяльність, зокрема КНП Луганської обласної ради “Центр психічного здоров`я”,  як підстави для звернення органу прокуратури до суду за захистом інтересів держави.
При цьому, колегія суддів враховує, що можливість використання відповідачем безпідставно набутого майна, яким виступають у даному випадку грошові кошти, становить суспільний інтерес, а їх неповернення не може відповідати суспільному інтересу та порушує інтереси держави, як гаранта дотримання принципу верховенства права у країні. При цьому потенційно факт перерахування на адресу відповідача зайвих бюджетних коштів за договором порушує вимоги чинного законодавства, принципи максимальної економії та ефективності, а тому призводить до протиправного витрачання публічних коштів, унеможливлює раціональне та ефективне їх використання. Зазначене підриває фінансово-економічні основи держави та не сприяє забезпеченню виконання нею основних функцій та завдань. Таким чином, у зазначеному випадку наявний як державний, так і суспільний інтерес.
Дана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 09 листопада 2020 року у справі №922/3268/19.
Згідно зі ст.236 Господарського процесуального кодексу України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню господарського судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги та скасування ухвали Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 у справі №913/152/22 в оскаржуваній частині, як такої, що ухвалена з неправильним застосуванням норм процесуального права.
Керуючись статтями 269, 270, п.2 статті 275, п.4 ч.1 статті 277, статтями 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:
          
Апеляційну скаргу керівника Луганської обласної прокуратури задовольнити.
Ухвалу Господарського суду Луганської області від 19.07.2022 у справі №913/152/22 в оскаржуваній частині скасувати. 
Справу №913/152/22 передати на розгляд Господарського суду Луганської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Порядок і строки оскарження до Верховного Суду передбачені статтями 286 - 289 Господарського процесуального кодексу України. 

Повний текст постанови складено   13.10.2022 

Головуючий суддя                                                                    Я.О. Білоусова

Суддя                                                                                           О.А. Пуль  

Суддя                                                                                           І.В. Тарасова