Номер провадження: 33/813/547/22
Справа № 493/1545/21 
Головуючий у першій інстанції Тітова  Т. П. 
Доповідач Сегеда С. М.

ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

       16.12.2022 року                                                                 м. Одеса

Суддя Одеського апеляційного суду Сегеда С.М.,
за участю:
секретаря Хухрова С.В.,
представника ОСОБА_1 - захисника Татаровського В.Ю.,

розглянувши в режимі відеоконференції за допомогою програмного забезпечення ВКЗ, матеріали адміністративної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Балтського районного суду Одеської області від 09 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, 
ВСТАНОВИВ:
Зазначеною постановою
ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого в АДРЕСА_1 , фактично проживаючого за адресою: АДРЕСА_2 , працюючого в ТВК «Фортеця», визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі - КУпАП) та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 17 000 грн., з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на 1 рік. Також стягнуто судовий збір у розмірі 496,20 грн. на користь держави.

Відповідно до адміністративних матеріалів, 21.08.2021 року об 11 год. 10 хв. в м. Балта, по вул. Пушкінська, буд. 20, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , в стані алкогольного сп`яніння. Огляд на стан сп`яніння проводився зі згоди водія у встановленому законом порядку із застосування приладу «Drager» в присутності двох свідків.
Своїми діями ОСОБА_1 порушив п.п. «а» п. 2.9 Правил дорожнього руху (далі - ПДР).
Зазначені обставини стали підставою для винесення оскаржуваної постанови Балтського районного суду Одеської області від 09 березня 2022 року про визнання винним і притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.41-45).

Не погоджуючись із вказаною вище постановою, 21.03.2022 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить оскаржувану постанову суду скасувати, провадження по справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст.130 КУпАП (а.с. 47-52).

Дослідивши матеріали справи, розглянувши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.
Відповідно до ст.7 КУпАП, ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Згідно з положеннями ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.

При винесенні оскаржуваної постанови, суд першої інстанції вірно виходив із того, що відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливомлікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, передбачена ч.1 ст. 130 КУпАП.
Також, суд обґрунтовано виходив із того, що згідно з п.2.9 (а) ПДР, водієві забороняється: керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, а також іншими документами. Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
За змістом ст.252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.

Факт вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення за обставин, зазначених в оскаржуваній постанові судді, підтверджуються зібраними у справі і належним чином дослідженими місцевим судом доказами. Так, його вина у вчиненні цього адміністративного проступку повністю доводиться:
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №098459 від 21.08.2021 року;
- роздруківкою із спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6810», з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння - (1.10% проміле);
- відеозаписом з камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, і його результат був позитивний - 1,10% проміле алкоголю, крім того на відео ОСОБА_1 сам визнав, що напередодні ввечері вживав алкогольні напої, оскільки було свято та просив працівників поліції не проводити огляд.

Так, порядок проходження огляду осіб з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння закріплено у ст. 266 КУпАП та Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженої Наказом МВС України, Міністерства охорони здоров`я України від 09 листопада 2015 року № 1452/735 (далі - Інструкція), а також «Порядку направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду», затвердженого постановою КМУ 17.12.2008 № 1103.
У відповідності до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.

Відповідно до п.7 розділу 1 Інструкції, у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Згідно п.1 розділу 2 Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Тобто, зазначена Інструкція покроково встановлює дії працівників поліції в разі виникнення підозри у перебуванні водія в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів.

Доводи апелянта щодо несправності приладу «Drager» при проходженні огляду на стан сп`яніння, оскільки вони багато разів показували різний результат, спростовуються, оскільки з наданого працівниками поліції відеозапису чітко вбачається єдиний результат перевірки - 1.10%, який було отримано після характерного звуку в приладі, як то передбачено Інструкцією. В свою чергук ОСОБА_1 при цьому будь-яких зауважень щодо неправомірного застосування цього приладу, не висловлював.
Більше того, правопорушник ОСОБА_1 погодився із даними вказаного протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №098459 від 21.08.2021 року, надав згоду на те, що він перебував в стані алкогольного сп`яніння і підписав цей протокол. Власноручно ОСОБА_1 у вказаному протоколі про адміністративне правопорушення вказав: «Вчора я випив 1 літр пива, після чого керував т/з згоден» і поставив свій підпис.

Що стосується доводів представника правопорушника ОСОБА_1 - Татаровського В.Ю., які він надав суду апеляційної інстанції в режимі відеоконференції про те, що ОСОБА_1 погодився з даним протоколом лише з тією метою, щоб автомобіль не поставили на штрафний майданчик, а його б не звільнили з роботи за це, то вони не знайшли свого жодного підтвердження в матеріалах справи.
Більше того, свідок ОСОБА_2 в своїй письмовій заяві (а.с.14-15) а також в письмових поясненнях (а.с.37) вказав, що він був викликаний безпосередньо ОСОБА_1 , який зазначив, що у відношенні нього складений протокол про адміністративне правопорушення по ст. 130 КУпАП і для того, щоб його автомобіль не забрали на арешт майданчик, потрібно передати іншій особі, у якої є право керування таким автомобілем, у даному випадку категорії «С1». Свідок ОСОБА_2 надав на це згоду. 
Після прибуття свідка ОСОБА_2 на місце, працівником поліції було передано йому автомобіль MERCEDES-BENZ, д.н.з. НОМЕР_1 , яким до цього керував ОСОБА_1 , саме з метою транспортування вказаного автомобіля до місця його перебування. Підпис свій в протоколі про адміністративне правопорушення ОСОБА_2 поставив, засвідчуючи, що йому було передано автомобіль, як про це зазначив йому працівник поліції, а свідком правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 він не був.
Тобто, на думку Одеського апеляційного суду, зазначені обставини свідчать про те, що у разі, якщо вказаний автомобіль не буде кому транспортувати до місця його постійного місцезнаходження, він був би дійсно поставлений на штрафний майданчик, чого ні ОСОБА_1 , ні ОСОБА_2 , який також працює в тій же організації, що і ОСОБА_1 , ні працівник поліції, який виявив, що ОСОБА_1 перебував у стані алкогольного сп`яніння під час керування автомобілем MERCEDES-BENZ д.н.з. НОМЕР_1 , допустити не могли.

Посилання ОСОБА_1 в своїй апеляційній скарзі на те, що він був не згоден з результатом проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Drager», та те що працівники поліції не запропонували пройти огляд у медичному закладі, та не видали йому направлення до закладу охорони здоров`я, також не знайшли свого відображення у матеріалах справи, та спростовуються як протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №098459 від 21.08.2021 року, так і відеозаписом, який здійснювався під час проведення перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння і який мається на а.с. 57. 
Що стосується доводів представника ОСОБА_1 - Татаровського В.Ю. про відсутність в матеріалах справи відеозапису на час розгляду справи в суді першої інстанції, який здійснювався під час проведення перевірки ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, то зазначені обставини спростовуються текстом оскаржуваної постанови, а також супровідним листом Балтського районного суду Одеської області про долучення до матеріалів справи вказаного відеозапису (а.с. 56, 57).

Тобто, будь-яких доказів на підтвердження відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, а також того, що прилад «Drager» був несправний, апелянтом ОСОБА_1 та його представником до суду апеляційної інстанції не надано.

Також, під час апеляційного розгляду не встановлено обставин, які б доводили упередженість або будь-яку зацікавленість працівників поліції у результатах розгляду справи або притягненні ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності.
У своїй апеляційній скарзі ОСОБА_1 не навів будь-яких обґрунтованих та переконливих доводів на підтвердження того, що працівники патрульної поліції під час складання адміністративних матеріалів відносно нього діяли неправомірно та порушили вимоги Інструкції «Про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
В свою чергу, апеляційний суд визнає докази, які були дослідженні під час апеляційного розгляду справи достовірними, оскільки вони узгоджуються між собою з урахуванням всіх обставин справи, допустимими, оскільки вони отримані та досліджені в законний спосіб, та належними, оскільки вони стосуються подій, що сталися 21.08.2021 року та інкримінуються в вину ОСОБА_1 .
За таких обставин, апеляційний суд дійшов висновку про те, що зібрані у справі докази повністю та беззаперечно підтверджують вину ОСОБА_1 в порушенні ним вимог п.2.9а ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП.

Що стосується свідків, які зазначені в протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №098459 від 21.08.2021 року, та які в своїх заявах (а.с.12-13, 14-15) зазначили, що вони не були свідками правопорушення, вчиненого ОСОБА_1 та передбаченим ч. 1 ст. 130 КУпАП, то апеляційний суд зазначає, що як було вказано вище, ОСОБА_1 особисто визнав факт вчинення ним правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, про що ним особисто здійснений запис в протоколі.
Аналогічні пояснення надали вказані свідки і в письмових показаннях, які між тим, не підписані свідком ОСОБА_3 (а.с.39).
Проте, як було зазначено вище, Одеський апеляційний суд критично ставиться до вказаних пояснень, так як правопорушник ОСОБА_1 особисто визнав факт вчинення ним правопорушення, про що вказано вище. Крім того, як було вказано вище, відповідно до ч. 2 ст. 266 КУпАП, в редакції Закону України № 1231-ІХ від 16.02.2021 року огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться в присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Тобто, вимоги чинного законодавства вимагають від поліцейського складати протокол про адміністративне правопорушення в присутності 2-х свідків лише у разі неможливості застосування технічного засобу відеозапису.
Таким чином, у разі наявності технічного засобу відеозапису наявність свідків не вимагається.

Доводи представника ОСОБА_1 - Татаровського В.Ю. про те, що визнання вини особисто правопорушником не може бути покладено в основу постанови про притягнення його до адміністративної відповідальності, є слушними, однак Одеський апеляційний суд зазначає, що окрім визнання вини особисто ОСОБА_1 , його вина також підтверджується іншими наявними у справі доказами, а саме: 
- протоколом про адміністративне правопорушення серії ОБ №098459 від 21.08.2021 року (а.с.4);
- роздруківкою із спеціального технічного приладу «Drager Alkotest 6810», з якого вбачається, що ОСОБА_1 перебував в стані алкогольного сп`яніння - (1.10% проміле) (а.с.3);
- відеозаписом з камери працівника поліції, з якого вбачається, що ОСОБА_1 проходив огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціального технічного засобу, і його результат був позитивний - 1,10% проміле алкоголю. Із вказаного відеозапису слідує, що ОСОБА_1 сам визнав, що напередодні ввечері вживав алкогольні напої, оскільки було свято та просив працівників поліції не проводити огляд (а.с.57).

Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та її основоположних свобод (далі - Конвенція) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Суд апеляційної інстанції враховує положення практики ЄСПЛ про те, що право на обґрунтоване рішення не вимагає детальної відповіді судового рішення на всі доводи висловлені сторонами. Крім того, воно дозволяє вищим судам просто підтверджувати мотиви, надані нижчими судами, не повторюючи їх (справ «Гірвісаарі проти Фінляндії», п.32.).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burgandothers v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Отже, апеляційний суд вважає, що судове рішення ґрунтується на повно та всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.
Керуючись ст.ст. 268, 283, 289, 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, 
                                                ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Балтського районного суду Одеської області від 09 березня 2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення - залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови складено 19.12.2022 року. 

Суддя Одеського апеляційного суду                                                С.М. Сегеда