Ухвала        
02 листопада 2022 року
м. Київ
справа № 712/6555/21
провадження № 61-10442ск22
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Луспеника Д. Д. розглянув касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Азот» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Азот» до Приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Кондакової Нелі Володимирівни, треті особи: приватне підприємство «Това», Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Черкаській області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 
(м. Київ), Черкаське районне управління поліції Головного управління Національної поліції в Черкаській області, про скасування нотаріального акту та скасування реєстраційних дій,
ВСТАНОВИВ:
У червні 2021 року приватне акціонерне товариство «Азот» (далі - ПАТ «Азот») звернулось до суду з указаним вище позовом.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2022 року, залишеною без змін постановою Черкаського апеляційного суду 
від 13 вересня 2022 року, провадження у справі закрито.
21 жовтня 2022 року, із застосуванням засобів поштового зв`язку, ПАТ «Азот» звернулось до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржувані судові рішення скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Касаційна скарга подана до суду касаційної інстанції з пропуском строку на касаційне оскарження.
Питання про поновлення строку на касаційне оскарження заявником не порушується.
Відповідно до частини першої статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними.
Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо 
в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.
Суд касаційної інстанції позбавлений можливості поновити строк на касаційне оскарження за власною ініціативою, а лише за наявності відповідної заяви особи, яка подає скаргу, із зазначенням поважних причин пропуску цього строку та наданням відповідних доказів.
Заявник у змісті касаційної скарги хоча і посилається на те, що повний текст постанови Черкаського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року на адресу ПАТ «Азот» не надходив, відповідно, ознайомившись зі змістом оскаржуваної постанови на офіційному сайті Єдиного державного реєстру судових рішень 
23 вересня 2022 року, вважає, що не пропустив строк на касаційне оскарження судових рішень, проте ним до касаційної скарги не додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження судових рішень, що не змінює порядок касаційного оскарження, встановлений ЦПК України.
Крім того, у змісті прохальної частини касаційної скарги питання про поновлення пропущеного строку заявником не порушується.
Таким чином, заявнику необхідно звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку на касаційне оскарження, в якій навести підстави для його поновлення та надати докази на їх підтвердження, оскільки безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Згідно з частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений судом строк або наведені підстави для поновлення строку на касаційне оскарження будуть визнані судом неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження 
у справі на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.
Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про 
що суддею постановляється відповідна ухвала.
Ураховуючи викладене, касаційну скаргу слід залишити без руху та надати заявнику строк для усунення їх недоліків.
Керуючись статтями 185, 390, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства «Азот» на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 14 липня 2022 року та постанову Черкаського апеляційного суду від 13 вересня 2022 року залишити без руху.
Надати строк для усунення недоліків касаційної скарги, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.
У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені законом.
Ухвала оскарженню не підлягає.
Суддя                                                                                                  Д. Д. Луспеник