ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова
Іменем України
29 вересня 2022 року
м. Валки
справа № 641/9742/20
провадження № 22-ц/818/3012/22
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого Маміної О.В.,
суддів Пилипчук Н.П., Тичкової О.Ю., 
учасники справи:
позивач: Фізична особа підприємець ОСОБА_1 
відповідач: ОСОБА_2 
розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовною заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2021 року, ухвалене суддею Афанасьєвим В.О.
В С Т А Н О В И В :
07 грудня 2020 року Фізична особа підприємець ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, який уточнив та просив стягнути з ОСОБА_2 на свою користь суму боргу за договором купівлі-продажу металопластикових виробів у розмірі 2300,00 грн., пені у розмірі 9016,00 грн., 24 % річних у розмірі у розмірі суми 594,34 грн., а загалом 11910,34 грн., та судові витрати у розмірі 840,80 грн.
Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2021 року позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задоволено. Стягнуто з ОСОБА_2 основну суму боргу у розмірі 2300,00 грн, пеню у розмірі 9016,00 грн, заборгованість за відсотками у розмірі 594 гривні 34 копійки, а всього 11910 гривень 34 копійки. Стягнуто з ОСОБА_2 судові витрати в сумі 840 гривень 80 копійок.
В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі, посилаючись при цьому на порушення судом норм матеріального та процесуального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що 07.08.2020 р. ним було укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів. За договором було внесена передплата у розмірі 1100,00 грн. Згідно специфікації до Договору позивач повинен був мені поставити вікно розміром 135x140 см. з профілю STEKO. 19 серпня 2020 року за його адресою було доставлено вікно від позивача, але при обстежені поставленого товару я виявив, що товар не відповідає його замовленню, а саме вікно не вироблено з профілю STEKO. Він попросив надати мені будь-які документи, які б підтверджували вироблення вікна саме з цього профілю, але йому ні які документі не надали, я зв`язку з чим він відмовився від отримання замовленого вікна, та, відповідно, ні які документи про отримання товару не підписував, у тому числі зазначений в рішенні суду “транспортний лист”. Підпис у документі “Приемочный акт» (а.с. 8) ним не ставився та його підпису не відповідає. Вважає, що поставка товару відповідно до договору та спеціфакації не відбулася, а стягнення з нього заборгованості за не поставлений товар, відсотків та пені є неправомірним. Крім того звертає увагу суду на неприйнятний розмір пені, що був нарахований судом першої інстанції у розмірі 9016,00 грн., що складає 392 відсотки від суми боргу. Крім того, договором були встановлені не рівні умови фінансової відповідальності сторін (фінансові відповідальність позивача була у 10 разів меншою за мою відповідальність), приписи цивільного кодексу згідно якими: загальними засадами цивільного законодавства є справедливість, добросовісність та розумність; розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків; а також просить взяти до уваги, що він пенсіонером, який не має інших доходів окрім як пенсію, поточний розмір якої складає 3343.26 грн.
Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач прострочив виконання грошового зобов`язання і зобов`язаний сплатити позивачеві крім суми основного боргу, 24 % річних з заборгованості за період з 19.08.2020 по 16.09.2021, тобто за 393 дні у розмірі 9016,00 грн., 24 % річних за період з 19.08.2020 по 16.09.2020 за 393 дні – 594,34 грн. Суд вважав встановленим відмову відповідача від отримання товару.
Такі висновки суду першої інстанції, не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судовим розглядом встановлено, що 07.08.2020 між ФОП ОСОБА_3 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу металопластикових виробів. Загальна сума договору 3400,00 грн. грн. За договором внесена передплата у розмірі 1100,00 грн. (а.с 6-7)
Згідно з умовами п. 1.1. Договору, позивач зобов`язався зняти розміри віконних отворів відповідача, виготовити, доставити вироби згідно із специфікацією. Відповідачем була погоджена специфікація на одне пластикове вікно. 
Згідно п. 2.1 Договору, строк виготовлення та доставки продукції складає 21 робочий день з моменту внесення передоплати. 
Відповідач отримав продукцію 19 серпня 2020 року за адресою: АДРЕСА_1 , про що є відмітка у транспортному листі (прийомному акті) з особистим підписом відповідача, тобто в строки передбачені договором. (а.с. 8)
Відповідно до п. 2.4. договору, відповідач зобов`язався оплатити вартість виробів по факту прибуття виробів на адресу відповідача, який вказаний в Договорі, і які відповідач не сплатив. 
09.09.2020 відповідачу направлений рекомендований лист «Укрпоштою» № 6909501014630 із вимогою повернути борг. Лист повернутий за закінченням терміну зберігання. (а.с. 9-10) 
25.09.2021 відповідачу направлений рекомендований лист «Укрпоштою» № 6909501009920 із вимогою повернути борг. Лист повернутий за закінченням терміну зберігання. (а.с. 11-12)
Відповідно до п. 5.3 договору відповідач зобов`язаний сплатити 1 % пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості.
Відповідно до 5.4 договору сторони домовилися встановити відповідальність за прострочку виконання грошового зобов`язання в підвищеному розмірі 24 % пічних від простроченої суми. 
Згідно специфікації до договору, замовник ОСОБА_2 погодився з конфігурацією виробів (а.с. 7).
Відповідно до ч.1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, платити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст.11 Цивільного кодексу України.
Пунктом 1 ч.2 ст.11 ЦК України встановлено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов`язків є договір.
Відповідно до ч.1 ст.626 ст.11 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Згідно з ч.1 ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Як визначено ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим до виконання сторонами.
Порядок оплати товару визначений ст. 692 ЦК України, відповідно до якої, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Згідно з ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Відповідно до вимог ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
В силу вимог ст. ст. 525, 615ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язання і одностороння зміна умов договору не допускаються, якщо інше не встановлено договором або законом.
За умовами договору, позивач зобов`язався виготовити вироби, відповідно за специфікацією, погодженою відповідачем, доставити вироби на адресу відповідача та встановити вікна за домовленістю. Відповідач в свою чергу зобов`язався здійснити оплату товару.
Позивачем надано приймальний Акт ГАЗ АЕ 54-17 МА Рейс 1 від 19 серпня 2020 року, зі змісту якого вбачається, що ФОП ОСОБА_1 доставлено замовлення № 439713, дата доставки 19 серпня 2020 року, запланований час 17.00 -18.00 година, адреса доставки  АДРЕСА_1 . У відповідній графі стоїть «Підпис» та номер телефон отримувача замовлення, що відповідає номеру засобу зв`язку відповідача ОСОБА_2 (а.с. 13).
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції проте, що позивачем надано належні та допустимі докази на підтвердження виконання всіх зобов`язань за договором, а саме - виготовлення виробів, відповідно за специфікацією, погодженою відповідачем, доставлення виробів по АДРЕСА_1 .
При цьому судова колегія вважає, що апеляційна скарга, підлягає частковому задоволенню.
У частині першій статті 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно умов договору купівлі-продажу металопластикових виробів від 07 серпня 2020 року та специфікації договору, ОСОБА_2 здійснив передплату в сумі становить 1100,00 грн. Наступна сплата повинна була проводитись після прибуття виробів на адресу відповідача п.2.4 Договору.
Предметом позову в даній справі є стягнення вартості поставленого товару, відсотків річних, а також штрафних санкцій (пені) за порушення відповідачем грошових зобов`язань по своєчасній оплаті вартості поставленого товару, обумовленого Договором.
Тобто до обставин, що входять до предмету доказування в даній справі належить факт порушення відповідачем договірних зобов`язань щодо своєчасної оплати обумовленого товару; наявність достатніх правових підстав для застосування до відповідача штрафних санкцій за фактом порушення договірних зобов`язань, а також правових наслідків, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України.
Колегія суддів вважає доведеним факт порушення відповідачем умов Договору в частині оплати вартості метало-пластикових виробів, відповідно до умов договору.
За статтею 610 ЦК України порушення зобов`язання - це його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. За частиною 1 статті 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його в строк, установлений договором або законом.
Наявність перед позивачем заборгованості в сумі 2300,00 грн. відповідачем не спростована.
Статтею 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, у тому числі сплата неустойки (штрафу, пені) та відшкодування збитків.
Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Згідно п.5.3 договору відповідач зобов`язаний сплатити 1 % пені за кожен календарний день прострочення від загальної суми заборгованості.
Згідно п. 5.4 Договору, Сторони домовились встановити відповідальність за прострочення виконання грошового зобов`язання у підвищеному розмірі двадцять чотири відсотки річних від простроченої суми.
З матеріалів справи убачається, що позивач заявляє позовні вимоги про стягнення пені та відсотків за прострочення виконання зобов`язання за період часу з 19 серпня 2020 року по 16 вересня 2021 року. 
За вказаний період 24 % від прострочених сум складає 594,34 грн. 
Що стосується пені за прострочення погашення платежів, колегія суддів зазначає, що відповідно до положень ст. 551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі, якщо таке збільшення незаборонено законом. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.
Колегія суддів оцінює ступінь виконання боржником грошового зобов`язання, причини (причини) неналежного виконання зобов`язання, терміну часу прострочення виконання, наслідків порушення зобов`язання, відповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної особи тощо.
Вирішуючи питання про стягнення з відповідача пені за невиконання грошового зобов`язання, колегія суддів, виходить з того, що застосування вказаних штрафних санкцій передбачено п.п. 5.3, 5.4 Договору, розмір вказаних штрафних санкцій перевищує розмір основного грошового зобов`язання, суперечить критерію справедливості, позовна вимога про їх стягнення порушує принцип добросовісності.
Таким чином судова колегія вважає, що одночасне стягнення 24% річних за прострочення виконання зобов`язання та пені за прострочення виконання зобов`язання є подвійним стягненням за несвоєчасне виконання зобов`язання, що не узгоджується з приписами статті 61 Конституції України, згідно з якою ніхто не може бути двічі притягнутий до відповідальності одного виду, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає зміні, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість у розмірі 2300,00 грн, та 24% відсотки річних від простроченої суми в розмірі 594 грн 34 коп., а всього – 2894,34 грн.
Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
Відповідно до положень статті 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права.
Відповідно до ч. 1, ч. 13 ст. 141, п.п. «б», «в» п. 4 ч. 1 ст. 382 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
У випадках скасування або зміни судового рішення суд апеляційної інстанції здійснює новий розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції; розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з розглядом справи у суді апеляційної інстанції.
З урахуванням часткового задоволення позовних вимог та вимог апеляційної скарги, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 366,24 грн за розгляд справи у суді першої інстанції та з ФОП ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 за подачу апеляційної скарги у розмірі 711,31 грн, 
Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, п.2 ч.1 ст.374, п.п.3,4 ч. 1 ст.376, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 – задовольнити частково.
Рішення Московського районного суду м. Харкова від 24 грудня 2021 року змінити.
Позовні вимоги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу металопластикових виробів задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) суму боргу у розмірі 2300 (дві тисячі триста) гривень та відсотки за прострочення виконання грошового зобов`язання у розмірі 594 (п`ятсот дев`яносто чотири) гривні 34 копійки, а всього 2894,34 (дві тисячі вісімсот дев`яносто чотири гривні) 34 копійки.
В задоволенні позовних вимог в іншій частині відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1  (РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір за подання позовної заяви у сумі 366,24 грн.
Стягнути фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 ) судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 711,31 грн.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і, в силу п. 2 ч.3 ст. 389 ЦПК України, оскарженню не підлягає.
Головуючий:                                                                О.В. Маміна
Судді:                                                                        Н.П.Пилипчук
О.Ю.Тичкова

Повний текст постанови складено 29.09.2022