ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 33/803/1104/22 Справа № 199/3673/22 	  	Суддя у 1-й інстанції - Щербина- Почтовик І.В. Суддя у 2-й інстанції - Джерелейко О. Є.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

17 жовтня 2022 року                                                                м. Дніпро
Суддя Дніпровського апеляційного суду Джерелейко О.Є., 
за участю:
особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 ,
захисника Мороза К.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу захисника Мороза К.Т. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2022  року щодо
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП, -                                                 
                                        В С Т А Н О В И Л А:
       Відповідно до встановлених обставин у постанові суду 12.06.2022 року о 01:00 годині в м. Дніпро, пр. Слобожанський в р-н будинку № 31Д водій ОСОБА_1 керував авто «МАЗДА 323», державний номерний знак « НОМЕР_1 », з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук. Від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння водій відмовився у встановленому законом порядку. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.5 Правил дорожнього руху, за що передбачена адміністративна відповідальність ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2022 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, накладено на нього адміністративне стягнення в розмірі 1000 неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік , та стягнуто на користь держави судовий збір у розмірі 496 гривень 20 копійок.
       Не погоджуючись з вищевказаною постановою, захисник Мороз К.Т. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить поновити строк для її оскарження, оскільки ОСОБА_1 про розгляд справи належним чином не повідомлявся, копію постанови отримав захисник лише 06.09.2022 року, також просить постанову суду першої інстанції скасувати та провадження по справі закрити у зв`язку із відсутністю складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
       В обґрунтування посилається на такі обставини:
- суд першої інстанції порушив права ОСОБА_1 , так як розглянув справу за його відсутності, при цьому про розгляд справи належним чином не повідомлявся ні судом, ні під час складання протоколу;
- відеозапис місця подія не містить відомостей про те, що ОСОБА_1 відмовся від проходження огляду за допомогою спеціального технічного засобу “Драгер” та у медичному закладі, також відсутній факт керування транспортним засобом;
- рапорт працівника поліції не є однозначним доказом винуватості особи у вчиненні адміністративного правопорушення;
- не було надано направлення для проведення огляду до відповідного закладу охорони здоров`я ;
- ОСОБА_1 не було відсторонено від керування траспортним засобом.
       В суді апеляційної інстанції особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 та його захисник підтримали доводи апеляційної скарги, просили її задовольнити.
       Вивчивши матеріали справи, дослідивши доводи, докази і вимоги апеляційної скарги, перевіривши законність та обґрунтованість постанови суду в межах апеляційної скарги, суд дійшов таких висновків.
       Вимоги апеляційної скарги щодо поновлення строку апеляційного оскарження у зв`язку з поважними причинами пропуску строку апеляційного оскарження постанови суду підлягають задоволенню, так як розгляд справи відбувся у відсутність ОСОБА_1 , відповідно до ст. 285 КУпАП копія постанови протягом трьох днів вручається або висилається особі, щодо якої її винесено, однак відповідно до матеріалів справи копія постанови не була направлена та вручена ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст. ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП суд зобов`язаний повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, встановити чи було вчинено адміністративне правопорушення та чи винна особа у його вчиненні, дослідити наявні у справі докази, дати їм належну правову оцінку і в залежності від встановленого, прийняти мотивоване законне рішення.
Суд апеляційної інстанції, перевіривши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та докази, які суд поклав в основу судового рішення, встановив, що суд першої інстанції не дотримався вищезазначених вимог закону, а його висновки, викладені в постанові, не ґрунтуються на доказах, які він досліджував в судовому засіданні та не відповідають фактичним обставинам справи. Суд першої інстанції не дав належної оцінки всій сукупності доказів по справі, що потягло неправильне застосування норм матеріального права і в даному випадку є підставою для скасування постанови суду.
       Однак судом першої інстанції вказані вимоги закону не дотримані в повному обсязі, належним чином не з`ясовано фактичні обставини. 
       Суд першої інстанції дійшов необґрунтованого висновку про наявність в діях ОСОБА_1 події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 130 КУпАП, оскільки не проаналізував та не надав належної оцінки доказам.
       Згідно із ст. 251, 252 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
       Суб`єкт адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП,- спеціальний - водій транспортного засобу, або інша особа, у разі передачі керування транспортним засобом. 
Відповідно до п. 2.5 Правил дорожнього руху України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
       Згідно із п. 1.10 ПДР України водієм - є особа, яка керує транспортним засобом і має посвідчення водія (посвідчення тракториста-машиніста, тимчасовий дозвіл на право керування транспортним засобом, тимчасовий талон на право керування транспортним засобом). 
       Однак, матеріали справи не містять доказів того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, оскільки наявний у матеріалах справи протокол ( копія) за ст. 122-2 КУпАП не підтверджує факту керування ОСОБА_1 транспортним засобом «МАЗДА 323», державний номерний знак « НОМЕР_1 », під час події, що мала місце 12.06.2022 року та ставиться йому в провину, так як постановою Дніпровського апеляційного суду від 11 жовтня 2022 року (справа №33/803/1103/22, провадження №199/3674/22) провадження щодо ОСОБА_1 закрито у зв`язку із відсутністю події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 122-2 КУпАП, з посиланням на те, що в протоколі не зазначено нормативний акт, який передбачає відповідальність за адміністративне правопорушення за ст. 122-2 КУпАП та на те, що рапорт не може слугувати єдиним та беззаперечним доказом вини ОСОБА_1 .
       За вказаних обставин висновки суду щодо вини ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП, з посиланням на невиконання вимог поліцейського про зупинку транспортного засобу , є передчасними та такими, що не ґрунтуються на наданих доказах.
       Долучений відеозапис не містить як того, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом, так будь-яких інших відомостей, які б на це вказували.
       Особа ОСОБА_1 встановлена за паспортом. Відповідно до відеозапису посвідчення водія надано іншою особою, будь-яких розмов щодо керування ОСОБА_1 транспортним засобом не зафіксовано, також не вказано поліцейськими на ознаки алкогольного сп`яніння, які зазначені в протоколі, так, вбачається що ОСОБА_1 в кайданках, тому яким чином встановлювалось виражене тремтіння пальців рук — матеріали провадження не містять, також не зафіксовано, що ОСОБА_1 як водія було відсторонено від керування транспортним засобом. 
       Посилання суду першої інстанції на протокол про адміністративне правопорушення як на доказ вини ОСОБА_1 , який не був підписаний ОСОБА_1 , що вказує на непогодження ОСОБА_1 із вказаними у протоколі обставинами, та не узгоджується із відеозаписом події , - не є обґрунтованим.
       Перевіряючи посилання в апеляційній скарзі щодо відсутності факту відмови ОСОБА_1 від проходження огляду, суд апеляційної інстанції переглядом відеозапису встановив, що ОСОБА_1 не роз`яснювався порядок проходження огляду на стан сп`яніння , було запропоновано пройти огляд за допомогою приладу “Драгер”, однак підстави проходження огляду та про можливість проходження огляду у медичному закладі не роз`яснено, а тому відсутні підстави стверджувати, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння у встанолвеному законом порядку. 
       Доводи сторони захисту щодо наявності в діях поліцейських складу кримінального правопорушення, що підтверджується на думку сторони захисту відеозаписом події, не є предметом перевірки суду апеляційної інстанції, оскільки виходить за межі розгляду протоколу про адміністративне правопорушення.
       Враховуючи встановлені суперечності та розбіжності, допущені в їх сукупності, апеляційний суд дійшов висновку, що постанова місцевого суду підлягає скасуванню, а провадження в справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст.130 КУпАП підлягає закриттю на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП. 
       При цьому апеляційний суд керується також вимогами ст. 62 Конституції України, яка закріплює презумпцію невинуватості та передбачає, що усі сумніви щодо доведеності вини особи повинні тлумачитись саме на користь цієї особи.
       Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, суддя
                                П О С Т А Н О В И Л А:
Поновити захиснику Морозу К.Т. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження постанови Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2022 року .
Апеляційну скаргу захисника Мороза К.Т. в інтересах особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, - ОСОБА_1 на постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2022 року – задовольнити. 
Постанову Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 13 липня 2022 року, якою ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП — скасувати.
Прийняти нову постанову.
        Провадження у справі про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП щодо ОСОБА_1 закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Дніпровського
апеляційного суду О.Є. Джерелейко