ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2022 року	Львів	Справа № 380/4539/22 пров. № А/857/9908/22	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Курильця А.Р., Мікули О.І.; 
за участю секретаря судового засідання –   Хомича О.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області на рішення  Львівського окружного адміністративного суду  від 31 травня 2022 року, прийняте суддею Сподарик Н.І. в м.Львові, о 10 годині 53 хвилині, повний текст складено 02 червня 2022 року, у справі № 380/4539/22 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про визнання протиправним рішення та зобов`язання вчинити певні дії, -

                                                                     ВСТАНОВИВ:

в лютому 2022 року  ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просить визнати протиправним та скасувати рішення головного управління ПФУ у Львівській області від 01.01.2022 за № 282; зобов`язати Головне управління ПФУ у Львівській області перевести його з 21.12.2021 з пенсії за вислугу років призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на пенсію за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09.04.1992 № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» зарахувавши до календарної вислуги років на пільгових умовах один місяць служби за півтора місяця період служби в міжрегіональному відділі оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Львівській області з 01.04.2011 по 24.09.2021 та стаж роботи в Державній податковій службі з 03.02.1997 по 26.12.2001.
Позовні вимоги мотивує тим, що Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області рішенням від 01.01.2022 за № 282 протиправно відмовило позивачу у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» ст. 12 Закону України від 09.04.1992 року за № 2262- ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» на підставі документів, скерованих Головним управлінням ДФС у Львівській області. Позивачем скеровано на адресу відповідача і серед іншого витяг з наказу від 13.12.2021 року, де на виконання рішення суду роботодавцем зазначено вислугу років в календарному обчисленні 26 років 07 місяців 00 днів та в пільговому обчисленні 31 рік 09 місяців 26 днів. Відповідно зазначена вислуга років дає право на перерахунок та виплату пенсії відповідно до п. «а» ч.1 ст.12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших категорій осіб». 
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року позов задоволено.
Визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області від 01.01.2022 № 282 про відмову у призначенні пенсії за вислугу років відповідно до ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  ОСОБА_1 ..
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області перевести позивача пенсію за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», шляхом переведення його з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону України від 09 квітня 1992 року № 2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», з урахуванням до календарної вислуги років позивача стажу роботи в міжрегіональному відділі оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Львівській області з 01.04.2011 по 24.09.2021 та стаж роботи в Державній податковій службі з 03.02.1997 по 26.12.2001.
Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області подало апеляційну скаргу, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги вказано на те, що відповідно до подання про призначення пенсії, позивача у відповідності до підпункту 2 пункту 10 розділу VI «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 28.01.2021 № 1150-ІХ «Про бюро економічної безпеки України», постанови Кабінету Міністрів України від 12.05.2021 № 510 «Про утворення Бюро економічної Безпеки України», на виконання постанови КМУ від 21.07.2021 № 761 звільнено з посади та податкової міліції ДФС у запас Збройних Сил (з постановкою на військовий облік) за пунктом 64 підпункту «г» (через скорочення штатів). Вислуга років на 24.09.2021: у календарному обчисленні 22 роки 08 місяців 01 день; в пільговому обчисленні 27 років 10 місяців 27 днів; загальний страховий стаж 31 рік 06 місяців 03 дні. Відповідно до поданих документів, з 25.09.2021 призначено пенсію за вислугу років відповідно до Закону № 2262-ХІІ виходячи з 56% сум грошового забезпечення. Зазначив також, що наявність рішення Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області про призначення пенсії унеможливлює призначення позивачу пенсію повторно. 
Щодо рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі № 380/13083/21, то жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області не покладено. І навіть при наявності підтверджуючих документів про право позивача на пенсійне забезпечення в порядку п. «а» ст. 12 Закону № 2262-ХІІ, не зобов`язує відповідача до врахування таких уже після призначення пенсії за пунктом «б» вказаного Закону.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове, яким в задоволенні позову відмовити.
Позивач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому апеляційну скаргу просить залишити без задоволення, а рішення суду - без змін. Поряд з цим зазначає, що доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, а судом першої інстанції повно та об`єктивно з`ясовано всі обставини справи.
Заслухавши суддю-доповідача, представника пенсійного органу, яка просить задоволити апеляційну скаргу, позивача та його представника, які просять залишити без змін рішення суду, обговоривши доводи апеляційної скарга та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Судом встановлено, що ОСОБА_1  начальника міжрегіонального відділу оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Львівській області, звільнено з податкової міліції із постановкою на військовий облік за підпунктом 64 підпунктом «г» (через скорочення штатів), відповідно до витягу з наказу Державної фіскальної служби України № 0069-о/д від 21.09.2021 «Про звільнення працівників податкової міліції».
Вислуга років на день звільнення в календарному обчисленні становить: 22 роки 08 місяців 01 день, в пільговому обчисленні 27 років 10 місяців 27 днів; загальний страховий стаж 31 рік 06 місяців 03 дні.
Управлінням оперативного документування Головного управління боротьби з фінансовими злочинами ДФС України оформлено подання про призначення пенсії та складено розрахунок вислуги років, відповідно до яких страховий стаж позивача, станом на 24.09.2021 для призначення пенсії складає 31 рік 06 місяців 03 дні, з них служба в Збройних Силах та податковій міліції в календарному обчисленні 22 роки 08 місяців 27 днів, страховий стаж 08 років 09 місяців 06 днів.
Згідно з протоколу за пенсійною справою 1305023676 (ДПА) від 25.09.2021 ОСОБА_1 , з 25.09.2021 призначено пенсію за вислугою років відповідно до Закону № 2262- ХІІ у розмірі 56 % сум грошового забезпечення.
Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі № 380/13083/21 визнано протиправною бездіяльність Державної фіскальної служби України щодо відмови позивачу у включенні до вислуги років для призначення пенсії у календарному обчисленні стажу роботи в Державній податковій службі з 03.02.1997 по 26.12.2001. Зобов`язано Державну фіскальну службу України зарахувати позивачу до вислуги років для призначення пенсії стаж роботи в Державній податковій службі з 03.02.1997 по 26.12.2001, а також зобов`язано Державну фіскальну службу України здійснити ОСОБА_1 перерахунок грошових виплат за час роботи в Державній фіскальній службі України з 27 грудня 2001 року із врахуванням у вислузі років стажу роботи в державній податковій службі з 03.02.1997 по 26.12.2001 з врахуванням висновків суду викладених у мотивувальній частині рішення.
На виконання даного рішення суду, згідно з витягу із наказу Державної фіскальної служби України від 13.12.2021 № 3-о/д, внесено зміни до наказу Державної фіскальної служби України від 21.09.2021 № 0069-о/д «Про звільнення працівників податкової міліції», встановивши вислугу років станом на 24 вересня 2021 року позивачу: в календарному обчисленні 26 років 07 місяців 00 днів; в пільговому обчисленні 31 рік 09 місяців 26 днів. 
Листом від 21.12.2021 за вих №37910/8 від 21.12.2021 Головним управлінням ДФС у Львівській області скеровано матеріали для призначення пенсії ОСОБА_1 ..
Рішенням від 01.01.2022 за № 282 відмовлено позивачу у переведенні позивача на пенсію за вислугу років відповідно до п. «а» ст. 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», оскільки рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 04.11.2021 у справі № 380/13083/21 жодних зобов`язань на Головне управління Пенсійного фонду України у Львівській області покладено не було.
Вважаючи таке рішення протиправним, позивач звернувся з вказаним позовом до суду.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що вислуга років позивача, з урахуванням стажу роботи в міжрегіональному відділі оперативного документування управління боротьби з фінансовими злочинами Головного управління ДФС у Львівській області з 01.04.2011 по 24.09.2021 та стаж роботи в Державній податковій службі з 03.02.1997 по 26.12.2001, підлягає зарахуванню і становить більше 30 календарних років, а тому позивач має право на переведення з пенсії за вислугу років, призначеної відповідно до пункту «б» статті 12 Закону № 2262-ХІІ на пенсію за вислугу років на підставі пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ, виходячи з наступного.
Згідно ч.1, 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Відповідно до приписів частини 2 статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Частиною 2 статті 2 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони, зокрема, на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії).
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у даній справі, є Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09.04.1992 № 2262-ХІІ (далі - Закон № 2262-ХІІ) (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин). 
Умови, норми і порядок пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ, осіб начальницького і рядового складу Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, державній пожежній охороні, Державній службі спеціального зв`язку та захисту інформації України, органах і підрозділах цивільного захисту, податковій міліції чи Державній кримінально-виконавчій службі України, та деяких інших осіб, які мають право на пенсію за цим Законом визначено положеннями Закону № 2262-ХІІ.
Статтею 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» визначено умови призначення пенсій за вислугу років.
Пунктом «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ пенсія за вислугу років призначається особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, іншим особам, зазначеним у пунктах «б»-«д», «ж» статті 1-2 цього Закону (крім осіб, зазначених у частині третій статті 5 цього Закону), незалежно від віку, якщо вони звільнені зі служби з 1 жовтня 2018 року по 30 вересня 2019 року і на день звільнення мають вислугу 24 календарних роки і більше.
За змістом пункту «б» статті 1-2 Закону № 2262-ХІІ право на пенсійне забезпечення на умовах цього Закону мають звільнені зі служби (крім випадків призначення пенсії в разі втрати годувальника дружині (чоловіку) з урахуванням вимог частини п`ятої статті 30 цього Закону, яка призначається незалежно від звільнення зі служби) особи начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ України, поліцейські, особи начальницького складу податкової міліції, особи начальницького і рядового складу Державної кримінально-виконавчої служби України, особи начальницького і рядового складу органів і підрозділів цивільного захисту.
Відповідно до частини другої статті 17 Закону № 2262-ХІІ до вислуги років поліцейським, співробітникам Служби судової охорони, особам офіцерського складу, особам середнього, старшого та вищого начальницького складу органів внутрішніх справ, державної пожежної охорони, Державної служби спеціального зв`язку та захисту інформації України, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України при призначенні пенсії на умовах цього Закону додатково зараховується час їхнього навчання (незалежно від форми навчання) у цивільних вищих навчальних закладах, а також в інших навчальних закладах, після закінчення яких присвоюється офіцерське (спеціальне) звання, до вступу на військову службу, службу до органів внутрішніх справ, Національної поліції, Служби судової охорони, державної пожежної охорони, органів і підрозділів цивільного захисту, податкової міліції чи Державної кримінально-виконавчої служби України або призначення на відповідну посаду в межах до п`яти років із розрахунку один рік навчання за шість місяців служби.
Відповідно до статті 17-1 Закону № 2262-ХІІ порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим Законом, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначених вимог Закону № 2262-ХІІ постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 1992 року № 393 затверджено Порядок обчислення вислуги років, призначення та виплати пенсій і грошової допомоги особам офіцерського складу, прапорщикам, мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ та членам їхніх сімей (далі - Постанова № 393).
Колегія суддів зазначає, що статтею 17 Закону № 2262-ХІІ визначено види служби та періоди часу, які зараховуються до вислуги років для призначення пенсії, а статтею 17-1 Закону № 2262-ХІІ встановлено саме порядок обчислення вислуги років та визначення пільгових умов призначення пенсій особам, які мають право на пенсію за цим законом. У свою чергу, вказаною нормою передбачено, що цей період та пільгові умови встановлюються саме Кабінетом Міністрів України.
Отже, Законом № 2262-ХІІ передбачені пільгові умови для призначення пенсій за вислугу років, які встановлюються урядом, шляхом прийняття підзаконних нормативно-правових актів.
Постановою № 393 визначено, зокрема, порядок обчислення та призначення пенсій за вислугу років. Вказана постанова є підзаконним нормативно-правовим актом, мета якого конкретизувати нормативне регулювання з метою вирішення питань, що виникають з приводу призначення пенсії за вислугу років, зокрема, і на пільгових умовах.
Таким чином, основним актом, на підставі якого здійснюється обчислення періоду проходження військової служби для зарахування його до стажу є Закон № 2262-ХІІ. Пільгове обчислення періоду проходження військової служби є похідним від визначальної підстави і може визначатись іншими підзаконними нормативно-правовими актами, зокрема, Постановою № 393. Можливість пільгового обчислення вказаного періоду пов`язується, насамперед, зі спеціальним статусом, якого особи набули в результаті виконання відповідної роботи, яка визначена у законодавчому порядку.
Вищезазначене узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 27 червня 2018 року у справі № 750/9775/16-а.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного адміністративного суду в постанові від 03 березня 2021 року у справі № 805/3923/18-а з метою приведення судової практики до єдиного тлумачення та застосування норм Закону № 2262-ХІІ частині призначення пенсії за вислугу років, враховуючи пільгове нарахування стажу, вважав за необхідне відступити від правових висновків, викладених у постановах Касаційного адміністративного суду у складі Верховного Суду від 19 вересня 2018 року у справі № 725/1959/17, від 27 березня 2018 року у справі № 295/6301/17. Суд зазначив про необґрунтованість висновку суду апеляційної інстанції про те, що визначальною для набуття права на призначення пенсії за вислугу років є саме календарна вислуга років, оскільки цей висновок ґрунтується на неправильному застосуванні норм матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.
Відповідно до абзацу восьмого підпункту «а» пункту 3 Порядку № 393 до вислуги років для призначення пенсій особам, зазначеним в абзаці першому пункту 1 цієї постанови, зараховується на пільгових умовах: один місяць служби за три місяці: час проходження служби, протягом якого особа брала участь в антитерористичній операції.
Також за змістом статті 8 Закону України від 20 травня 1991 року № 2011-ХІІ «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» час перебування громадян України на військовій службі зараховується до їх страхового стажу, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби. Час проходження строкової військової служби та військової служби за призовом осіб офіцерського складу, а також час проходження військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховуються до стажу роботи, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, якщо на момент призову на строкову військову службу, військову службу за призовом осіб офіцерського складу, військову службу в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», особа навчалася за фахом у професійно-технічному навчальному закладі, працювала за професією або займала посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах. Час проходження військовослужбовцями військової служби в особливий період, що оголошується відповідно до Закону України «Про оборону України», зараховується до їх вислуги років, стажу роботи, стажу роботи за спеціальністю, а також до стажу державної служби на пільгових умовах у порядку, який визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 380/13083/21 ДФС України наказом Державної фіскальної служби України від 13.12.2021 №3-о/д, внесло зміни до наказу Державної фіскальної служби України від 21.09.2021 №0069-о/д «Про звільнення працівників податкової міліції», встановивши вислугу років станом на 24 вересня 2021 року позивачу: в календарному обчисленні 26 років 07 місяців 00 днів; в пільговому обчисленні 31 рік 09 місяців 26 днів.
Згідно листа Головного управління ДФС у Львівській області від 21.12.2021 № 37910/8 «Про скерування матеріалів для призначення пенсії» на виконання рішення Львівського окружного адміністративного суду від 04 листопада 2021 року у справі № 380/13083/21 матеріали для призначення пенсії позивача, скеровані до Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області.
Таким чином, календарна вислуга років позивача станом на день його звільнення зі служби в податковій поліції 24 вересня 2021 року для призначення пенсії складає 26 років 07 місяців 00 днів в календарному обчисленні, 31 рік 09 місяців 26 днів в пільговому обчисленні, що є достатньою для призначення пенсії за вислугу років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону № 2262-ХІІ.        
Враховуючи вищенаведене, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відмова відповідача у переведенні позивача на пенсію за вислугою років відповідно до пункту «а» статті 12 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» є протиправною.
Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого у Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «РуїзТорія проти Іспанії», параграфи 29 - 30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.
У рішенні «Петриченко проти України» (параграф 13) Європейський суд з прав людини вказував на те, що національні суди не надали достатнього обґрунтування своїх рішень, та не розглянули відповідні доводи заявника, навіть коли ці доводи були конкретними, доречними та важливими.
Наведене дає підстави для висновку, що доводи скаржника у кожній справі мають оцінюватись судами на предмет їх відповідності критеріям конкретності, доречності та важливості у рамках відповідних правовідносин з метою належного обґрунтування позиції суду.
Інші зазначені відповідачем в апеляційній скарзі обставини, окрім вищеописаних обставин, ґрунтуються на довільному трактуванні фактичних обставин і норм матеріального права, а тому такі не вимагають детальної відповіді або спростування.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно і повно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків рішення суду, а тому підстав для його скасування колегія суддів не знаходить і вважає, що апеляційну скаргу на неї слід залишити без задоволення.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянта, які наведені у поданій апеляційній скарзі, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.

Керуючись ч.3 ст. 243, ст..ст.308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                   ПОСТАНОВИВ:

      Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України у Львівській області – залишити без задоволення, а рішення Львівського окружного адміністративного суду від 31 травня 2022 року у справі № 380/4539/22, - без змін. 

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула  	
Повне судове рішення складено 26.09.22