ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ  УКРАЇНИ

15 грудня 2022 р.	м.Одеса	Справа № 540/838/22	
Головуючий в 1 інстанції: Завальнюк І.В.
          
Колегія суддів П`ятого апеляційного адміністративного суду 
у складі: головуючої судді – Шевчук О.А.,
суддів: Бойка А.В., Федусика А.Г.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року у справі за позовною заявою ОСОБА_1 до   Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити певні дії, -
ВСТАНОВИЛА:
У лютому 2022 року позивач звернувся до суду з позовною заявою до відповідача, в якій просив визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо нарахування та виплати ОСОБА_1 пенсії в обмеженому розмірі десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність;     
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити перерахунок та виплату з 01.12.2021 р. призначеної ОСОБА_1 пенсії в розмірі 85% грошового забезпечення вказаного в довідці, виданої ГУ ДСНС у Херсонській області № 66 01- 4140/07 від 11.09.2020 без обмеження десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням проведених раніше виплат.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що після звільнення з військової служби відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» позивачу призначена та виплачується пенсія відповідачем. На виконання судового рішення відповідачем здійснено перерахунок пенсії, виходячи з грошового забезпечення на підставі оновленої довідки, проте обмежено максимальним розміром – десятьма прожитковими мінімумами, установлених для осіб, які втратили працездатність, чим порушено право позивача на належний соціальний захист та справедливий і гарантований державою рівень пенсійного забезпечення.
Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року адміністративний позов задоволено. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області щодо обмеження максимальним розміром пенсії ОСОБА_1 під час її перерахунку на підставі довідки ГУ ДСНС у Херсонській області № 66 01- 4140/07 від 11.09.2020.  Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області здійснити з 01.12.2019 перерахунок пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУ ДСНС у Херсонській області № 66 01- 4140/07 від 11.09.2020 без обмеження її максимальним розміром та здійснити її виплату, із врахуванням раніше виплачених сум.
Не погоджуючись з таким рішенням, відповідач надав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, прийняти по справі нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог. Доводами апеляційної скарги зазначено, що відповідно до позовних вимог позивач просить зобов`язати Головне управління здійснити перерахунок та виплату раніше призначеної пенсії, виходячи із розміру 85% суми грошового забезпечення, вказаного в довідці, виданої ГУ ДСНС у Херсонській області № 66 01-4140//07 від 11.09.2020, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням проведених виплат з 01.12.2021 р., а суд першої інстанції зобов`язує Головне управління провести перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 на підставі довідки ГУ ДСНС у Херсонській області № 6 01-4140/07 від 11.09.2020 без обмеження її максимальним розміром, із врахуванням раніше виплачених сум, з 01.12.2019. Апелянт вказує, що оскільки позивач просить здійснити перерахунок та виплату пенсії, починаючи з 01.12.2021 року, тобто в період дії загальної норми частини першої ст. 2 Закону № 3668-VI, до регулювання спірних правовідносин слід застосовувати положення  вказаної статті, яка встановлює обмеження пенсії десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність.  
У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача — адвокат Душенко В.А. зазначає, що норми, якими відповідач обґрунтовує свою бездіяльність, визнані неконституційними. Доводи відповідача про відсутність фінансування на перерахунок пенсії та про можливе порушення Бюджетного законодавства не гуртуються на вимогах чинного законодавства. З огляду на зазначене, представник позивача просить доводи, зазначені в апеляційній скарзі ГУ ПФУ в Херсонській області вважати необґрунтованими; відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення суду залишити без змін.
Відповідно до п.3 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорії незначної складності.
Відповідно до п.2 ч.1 ст. 263 КАС України суд розглядає за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) справи щодо: оскарження фізичними особами рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень щодо обчислення, призначення, перерахунку, здійснення, надання, одержання пенсійних виплат, соціальних виплат непрацездатним громадянам, виплат за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням, виплат та пільг дітям війни, інших соціальних виплат, доплат, соціальних послуг, допомоги, захисту, пільг.
Згідно з ч.1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі: 1) відсутності клопотань від усіх учасників справи про розгляд справи за їх участю; 2) неприбуття жодного з учасників справи у судове засідання, хоча вони були належним чином повідомлені про дату, час і місце судового засідання; 3) подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, правової оцінки обставин у справі, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в Головному управлінні Пенсійного фонду України в Херсонській області з 25.12.2003 та отримує пенсію за вислугу років відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Пенсію за вислугу років позивачу призначено в основному розмірі 85% грошового забезпечення (вислуга років 30 років) з урахуванням таких складових: посадовий оклад; оклад за військовим званням; надбавка за вислугу років (40 %); надбавка (100%); надбавка за особливі умови служби (50%); надбавка за таємність (15%); премія (33,3%).
На підставі постанови Кабінету Міністрів України "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" від 21.02.2018 № 103 та відповідно до довідки ГУ ДСНС в Херсонській області від 27.03.2018 №77/07/1808 позивачу здійснено перерахунок пенсії з урахуванням складових: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням (підполковник внутрішньої служби), надбавка за вислугу років.
ГУ ДСНС в Херсонській області виготовлено на ім`я позивача нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, від 11.09.2020 р. №66 01-4140/07, в якій вказано наступні складові: посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням (полковник); надбавка за вислугу років (50%); надбавка за особливості проходження служби (50%); надбавка за службу в умовах режимних обмежень (15%); премія (100%).
11 вересня 2020 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в Херсонській області із заявою про перерахунок пенсії на підставі довідки ГУ ДСНС в Херсонській області від 27.03.2018 №77/07/1808.
Листом від 25.09.2020 р. №3716-3597/Б-03/8-2100/20 відповідач відмовив у перерахунку пенсії. Відмова мотивована тим, що на виконання постанови №103 та відповідно до довідок про розмір грошового забезпечення, наданих уповноваженими органами силових міністерств та відомств, відповідно до Порядку №45, органами Пенсійного фонду України проведено перерахунок пенсій на підставі довідки ГУ ДСНС у Херсонській області від 27.03.2018 №77/07/1808 відповідно до норм Закону № 2262, чинних на час перерахунку. 05.03.2019 набрало законної сили рішення Окружного адміністративного суду м. Києва від 12.12.2018 у справі № 826/3858/18, яким визнано протиправними та нечинними, зокрема п.п.1, 2 постанови № 103. Нормативно-правових актів щодо визначення умов, порядку та розмірів, які передбачають проведення перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом № 2262, після дати набрання судовим рішенням законної сили не приймалось.
Вважаючи вказану відмову протиправною, позивач звернувся до суду з позовом, за результати розгляду якого рішенням Херсонського окружного адміністративного суду від 04.12.2020 по справі № 540/2824/20 Головне управління Пенсійного фонду України в Херсонській області зобов`язано здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 за вислугу років відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб" від 09.04.1992 р. № 2262-ХІІІ у розмірі 85% від суми грошового забезпечення, на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії, виданої Головним управлінням Державної служби України з питань надзвичайних ситуацій у Херсонській області від 11.09.2020 р. № 66 01-4140/07 з урахуванням основних та додаткових видів грошового забезпечення та з урахуванням раніше виплачених сум, починаючи з 01.04.2019.
На виконання вищезазначеного судового рішення ГУ ПФУ в Херсонській області здійснено перерахунок пенсії позивача, проте застосовано обмеження максимального розміру пенсії, виходячи з десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність (19340,00 грн з 01.12.2021 року), в результаті чого пенсія зменшена з 28522,6 грн до 19340,00 грн з 01.12.2021.
Вважаючи дії територіального органу ПФУ протиправними, позивач звернувся до суду із вказаним позовом.
Приймаючи рішення про задоволення позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач протиправно обмежує максимальним розміром суму належної позивачу пенсії.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно із частиною першою статті 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Таким чином, право особи на отримання пенсії, як складова права на соціальний захист, є її конституційним правом.
Відповідно до положень статті 13 Закону України “Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб” (у редакції, чинній на момент призначення пенсії позивачу), пенсії за вислугу років призначаються в таких розмірах:
а) особам офіцерського  складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають вислугу 20 років і більше (пункт "а" статті 12): за вислугу 20 років - 50 процентів, а звільненим у відставку за віком або за станом здоров`я - 55 процентів відповідних сум грошового забезпечення (стаття 43); за кожний рік вислуги понад 20 років - 3 проценти відповідних  сум  грошового забезпечення; 
б) особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом, особам, які мають право на пенсію за цим Законом, які мають загальний трудовий стаж 25 календарних років і більше, з яких не менше 12 років і 6 місяців становить військова служба або служба в органах внутрішніх справ (пункт "б" статті 12): за загальний трудовий стаж 25 років - 50 процентів і за кожний рік стажу понад 25 років - один процент відповідних сум грошового забезпечення (стаття  43); 
в) особам, зазначеним у пунктах "а" і "б" цієї  статті, які брали участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і віднесені до категорії 1, розмір пенсії за вислугу років збільшується на 10 процентів, а віднесеним до категорій 2, 3 - на 5 процентів відповідних сум грошового забезпечення.  
Загальний розмір пенсії, обчислений відповідно до цієї статті, не повинен перевищувати 90 процентів відповідних сум грошового забезпечення, а особам, які брали  участь у ліквідації наслідків Чорнобильської катастрофи під час проходження служби і  віднесені до категорії 1, - 100 процентів, до категорії 2, - 95 процентів.  
Предметом спору у цій справі є правомірність обмеження максимальним розміром пенсії, призначеної на підставі  Закону № 2262-XII.
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі  Закону № 2262-XII, десятьма  прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, вперше введено в дію  Законом № 3668-VI, який набрав законної сили 01.10.2011.        
  Відповідно до положень  статті 2 Закону № 3668-VI  максимальний розмір пенсії (крім пенсійних виплат, що здійснюються з Накопичувального пенсійного фонду) або щомісячного довічного грошового утримання (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною), призначених (перерахованих) відповідно до  Митного кодексу України,  законів України «Про державну службу», «;Про прокуратуру», «Про статус народного депутата України», «Про Національний банк України», «;Про Кабінет Міністрів України», «Про дипломатичну службу», «Про службу в органах місцевого самоврядування», «Про судову експертизу», «Про статус і соціальний захист громадян, як постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», «Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів», «Про наукову і науково-технічну діяльність», «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», «Про пенсійне забезпечення», «Про судоустрій і статус суддів»,  Постанови Верховної Ради України від 13.10.1995 «Про затвердження Положення про помічника-консультанта народного депутата України», не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.
Водночас  Законом № 3668-VI  внесено зміни у  статтю 43 Закону № 2262-XII, яку викладено в редакції  Закону № 3668-VI, а саме: максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.        
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016  визнано такими, що не відповідають  Конституції України  (є неконституційними), положення частини сьомої  статті 43 Закону № 2262-XII.        
Згідно з пунктом 2 резолютивної частини вказаного  Рішення  положення частини сьомої  статті 43 Закону № 2262-XII, які визнані неконституційними, втрачають чинність з дня ухвалення Конституційним Судом України цього Рішення, тобто 20.12.2016.        
Конституційний Суд України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016, яким визнав таким, що не відповідає  статті 17 Конституції України, положення частини сьомої статті 43  Закону № 2262, виходив із того, що норми-принципи частини п`ятої  статті 17 Конституції України  щодо забезпечення державою соціального захисту громадян України, які перебувають на службі у Збройних Силах України та в інших військових формуваннях, а також членів їхніх сімей, є пріоритетними та мають безумовний характер. Тобто заходи, спрямовані на забезпечення державою соціального захисту вказаної категорії осіб, зокрема у зв`язку з економічною доцільністю, соціально-економічними обставинами не можуть бути скасовані чи звужені. При цьому Конституційний Суд України стверджує, що обмеження максимального розміру пенсії, призначеної особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене  Законом № 2262-ХІІ, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених частиною п`ятою  статті 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.        
Обмеження граничного розміру пенсії, призначеної на підставі  Закону № 2262-XII, десятьма  прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, введено в дію  Законом № 3668-VI, яким внесено зміни у  статтю 43 Закону № 2262-XII, шляхом викладення її в редакції  Закону № 3668-VI.        
Тобто, положення частини сьомої  статті 43 Закону № 2262-XII  та положення частини першої  статті 2 Закону № 3668-VІ  (у частині поширення її дії на  Закон № 2262-ХІІ), прийняті одночасно для регулювання одних і тих самих правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсій, призначених відповідно до  Закону № 2262-XII) та є однаковими за змістом.        
Конституційним Судом України у Рішенні від 20.12.2016 № 7-рп/2016 надано оцінку правовому регулюванню спірних правовідносин (обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців) та визнано таким, що не відповідає  статті 17 Конституції України  положення частини сьомої  статті 43 Закону № 2262-XII.        
При цьому положення  статті 2 Закону № 3668-VI  (у частині поширення її дії на  Закон № 2262-XII), які дублюють зміст частини сьомої  статті 43 Закону № 2262-XII, тобто є однопредметними правовими нормами, які прийняті одночасно для регулювання спірних правовідносин - змін не зазнали та передбачали обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.        
Тобто, на момент виникнення спірних правовідносин була наявна колізія між  Законом № 2262-XII  з урахуванням  Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016  та  Законом            № 3668-VI  - у частині обмеження максимальним розміром пенсії військовослужбовців.        
При цьому суб`єктом владних повноважень у спірних правовідносинах надано перевагу найменш сприятливому для позивача підходу та застосовано положення  статті 2 Закону № 3668-VI.        
Оскільки норми вказаних законів неоднаково регулюють правовідносини щодо пенсійного забезпечення військовослужбовців у частині обмеження їх пенсії максимальним розміром, колегія суддів Верховного Суду доходить висновку, що вони явно суперечать один одному.        
Колегія суддів звертає увагу на те, що Велика Палата Верховного Суду у постанові від 06.11.2018 у справі № 812/292/18 зазначила, що норми законодавства, які допускають неоднозначне або множинне тлумачення, завжди трактуються на користь особи.        
У постанові від 13.02.2019, що винесена Великою Палатою Верховного Суду у зразковій справі № 822/524/18 із посиланням на положення статей  1,  8,  92 Конституції України, а також на статтю 9 Міжнародного пакту про економічні, соціальні і культурні права зроблено висновок, що у випадку існування неоднозначного або множинного тлумачення прав та обов`язків особи в національному законодавстві, наявність у національному законодавстві правових прогалин щодо захисту прав людини та основних свобод, зокрема, у сфері пенсійного забезпечення, органи державної влади зобов`язані застосувати підхід, який був би найбільш сприятливим для особи.        
Зважаючи на викладене, у цій справі застосуванню підлягають норми  Закону № 2262-XII  з урахуванням  Рішення Конституційного Суду України від 20.12.2016 № 7-рп/2016, а не норми  Закону № 3668-VI.
Такий правовий висновок міститься у постанові Верховного Суду від 16.12.2021 у справі №400/2085/19.
Тому обмеження ГУ ПФУ максимального розміру пенсії позивачу, право на пенсійне забезпечення якого встановлене  Законом № 2262-ХІІ, є протиправним.        
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 20 липня 2022 року у справі № 340/2476/21.
Доводи апелянта про те, що позивач просив здійснити перерахунок та виплату з 01.12.2021 р., а суд першої інстанції зобов`язав провести перерахунок та виплату з 01.12.2019 року не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки ухвалою Одеського окружного адміністративного суду від 01 грудня 2022 року внесено виправлення в частину 3 резолютивної частини рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08.08.2022 по справі № 540/838/22, змінивши невірно вказану дату   початку проведення перерахунку пенсії позивача з « 01.12.2019» на вірну « 01.12.2021».
Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції і зводяться до переоцінки встановлених судом обставин справи.
На підставі вищевикладеного, колегія суддів апеляційної інстанції вважає, що рішення Одеського окружного адміністративного суду ґрунтується на всебічному, повному та об`єктивному розгляді всіх обставин справи, які мають значення для вирішення спору, відповідає нормам матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, викладених у зазначеному рішенні, у зв`язку з чим підстав для його скасування не вбачається. 
Відповідно до ч.1 ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Херсонській області – залишити без задоволення.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 08 серпня 2022 року  – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає крім випадків, передбачених підпунктами а), б), в), г) пункту 2 частини 5  статті 328 КАС України.

Головуюча суддя:                                                                                        О.А. Шевчук 

Суддя:                                                                                                           А.В. Бойко

          Суддя:                                                                                                           А.Г. Федусик