УХВАЛА

18 жовтня 2022 року 
м. Київ
cправа №  927/682/20 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Случа О.В. - головуючого, Волковицької Н.О., Могил С.К., 
за участю секретаря судового засідання - Мазуренко М.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу першого заступника керівника Київської міської прокуратури
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 06  вересня 2022 року (головуючий - Чорногуз М.Г., судді: Мальченко А.О., Куксов В.В.) у справі
за позовом заступника керівника Прилуцької місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України
до: (1) Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України і (2) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина»
про визнання недійсним договору, 
ВСТАНОВИВ:
1.          У липні 2020 року заступник керівника Прилуцької місцевої прокуратури (далі «Прокурор») в інтересах держави в особі Національної академії аграрних наук України (далі також «Позивач», НААН України) звернувся до Господарського суду Чернігівської області з позовом до Державного підприємства «Дослідне господарство «Івківці» Миронівського інституту пшениці імені В.М. Ремесла Національної академії аграрних наук України (далі «Відповідач-1», ДП «ДГ «Івківці») та Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» (далі «Відповідач-2», СТОВ «Батьківщина») про визнання недійсним укладеного між Відповідачами 06.03.2020 договору купівлі - продажу майнових прав на незавершене сільськогосподарське виробництво №  06/03/2020ІВ (далі Договір).
2.          Позовні вимоги Прокурор мотивував тим, що оспорюваний Договір укладено з порушенням вимог Господарського, Цивільного і Земельного кодексів України, зокрема, з підстав того, що він є удаваним, адже вчинений для приховання іншого правочину - договору оренди землі. Прокурор наголошував, що внаслідок укладення оспорюваного правочину ДП «ДГ «Івківці» по суті передало СТОВ «Батьківщина» у користування земельні ділянки державної форми власності, права на розпорядження якими державне підприємство не мало. Прокурор також зазначав, що оспорюваний правочин в розумінні Статуту Відповідача-1 та Господарського кодексу України є значним, а тому мав погоджуватись із органом управління майном ДП «ДГ «Івківці», яким є НААН України, однак такого погодження не було.
3.          Наявність підстав для звернення до суду з даним позовом в інтересах держави в особі НААН України Прокурор обґрунтовував бездіяльністю Позивача, як уповноваженого органу, що здійснює управління об`єктами державної власності, зокрема, земельними ділянками, які неправомірно передані ДП «ДГ «Івківці» в користування Відповідачу-2. Акцентував, що незважаючи на те, що кожного року ДП «ДГ «Івківці» з порушенням вимог законодавства укладаються аналогічні договори, НААН України жодного разу не вживала заходів цивільно - правового характеру та не зверталась до суду з відповідними позовами про визнання укладених договорів недійсними та більше того, навіть не реагувала на відповідні звернення прокуратури.
4.          Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 29.11.2021 позов задоволено повністю. Визнано недійсним, укладений між Відповідачами Договір. 
Рішення суду мотивовано доведеністю та обґрунтованістю заявлених Прокурором вимог і підстав позову.
5.          За наслідками перегляду цієї справи в апеляційному порядку, постановою Північного апеляційного господарського суду від 06.09.2022 рішення місцевого господарського суду скасовано. Позов Прокурора залишено без розгляду.
Постанова апеляційного господарського суду мотивована тим, що НААН України не є органом державної влади, органом місцевого самоврядування чи іншим суб`єктом владних повноважень, бездіяльність якого в порядку приписів статті 23 Закону України «Про прокуратуру» могла би бути підставою для представництва Прокурором інтересів держави в суді. Таким чином, у зв`язку із тим, що позовні вимоги Прокурора у цій справі, спрямовані на захист прав та інтересів не держави, а державної установи, то такі вимоги не підлягають розгляду по суті, оскільки Прокурор повноважень на ведення справ за такими вимогами не має.
6.          Не погодившись із постановою апеляційного господарського суду, перший заступник керівника Київської міської прокуратури звернувся до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій просить її скасувати, а цю справи направити до господарського суду апеляційної інстанції для продовження розгляду.
7.          У поданій касаційній скарзі скаржник стверджує про неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального і порушення норм процесуального права, а також про неврахування ним правових висновків Верховного Суду у подібних правовідносинах. Скаржник, зокрема, наголошує, що при поданні позову у даній справі Прокурором було належним чином доведено підстави для представництва інтересів держави саме в особі НААН України, однак внаслідок допущених апеляційним судом порушень він неправомірно дійшов протилежного висновку.
8.          Ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 04.10.2022 відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури на оскаржувану постанову апеляційного господарського суду у цій справі.
9.          Під час здійснення касаційного провадження за касаційною скаргою заступника керівника Київської міської прокуратури, колегією суддів було з`ясовано, що ухвалою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 28.09.2022 на розгляд об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду було передано справу №  914/2656/21 з мотивів необхідності відступу від правового висновку, що був викладений колегією суддів іншої судової палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду у постанові від 15.06.2022 у справі № 924/674/21 щодо можливості звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі суб`єкта, який не є суб`єктом владних повноважень.
10.          Відповідно до пункту 7 частини 1 статті 228 Господарського процесуального кодексу України, суд може за заявою учасника справи, а також з власної ініціативи зупинити провадження у справі у випадках перегляду судового рішення у подібних правовідносинах (в іншій справі) у касаційному порядку палатою, об`єднаною палатою, Великою Палатою Верховного Суду. У такому випадку, згідно з приписами пункту 11 частини 1 статті 229 Господарського процесуального кодексу України, провадження у справі зупиняється до закінчення перегляду в касаційному порядку.
11.          З огляду на здійснене апеляційним господарським судом у справі №  927/682/20 правозастосування і мотиви, які стали підставою для залишення позову Прокурора без розгляду, беручи до уваги доводи поданої касаційної скарги та враховуючи, що за результатами розгляду об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 914/2656/21 буде надано правовий висновок про можливість/неможливість звернення прокурора із позовом в інтересах держави в особі суб`єкта, який не є суб`єктом владних повноважень, колегія суддів дійшла висновку про доцільність зупинення касаційного провадження у даній справі до закінчення перегляду судових рішень у справі №  914/2656/21 у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду. 
Керуючись статтями 228, 229, 234, 235 Господарського процесуального кодексу України, Касаційний господарський суд у складі Верховного Суду
УХВАЛИВ:
Касаційне провадження у справі № 927/682/20 зупинити до закінчення перегляду у касаційному порядку об`єднаною палатою Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду справи № 914/2656/21. 
Ухвала набирає законної сили негайно після її оголошення і оскарженню не підлягає.

Головуючий                                                                            Случ О.В.

Судді                                                                                           Волковицька Н.О.

                                                                                                 Могил С.К.