УХВАЛА

01 листопада 2022 року 
м. Київ

Справа №  924/1040/21 
Верховний Суд у складі  колегії суддів Касаційного господарського суду: 
Булгакової І.В. (головуючий), Бенедисюка І. М. та Селіваненка В.П.,
розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи - підприємця Сьоміної Ольги Анатоліївни (далі - Підприємець)
на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022
за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агротек ХПП" (далі - Товариство) 
до приватного підприємства "Рембудкомп"
про стягнення 598 727,10 грн збитків та 33 400,00 грн витрат на проведення будівельно-технічної експертизи,

ВСТАНОВИВ:
Підприємець як особа, яка не брала участі у справі, 20.10.2022 (згідно з відміткою на конверті) звернулася до Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 зі справи №  924/1040/21. Водночас до скарги додано клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження.
Перевіривши матеріали касаційної скарги, колегія суддів Касаційного господарського суду дійшла висновку, що у відкритті касаційного провадження необхідно відмовити з огляду на таке.
Згідно з пунктом 1 частини першої статті 293 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
За змістом положень статті 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення. Аналогічне положення закріплено і у частині першій статті 17 ГПК України.
Згідно з частиною сьомою статті 12 ГПК України для цілей цього Кодексу розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб вираховується станом на 1  січня календарного року, в якому подається відповідна заява або скарга, вчиняється процесуальна дія чи ухвалюється судове рішення.
Відповідно до пункту 1 частини першої статті 163 ГПК України у позовах про стягнення грошових коштів ціна позову визначається сумою, яка стягується, або сумою, оспорюваною за виконавчим чи іншим документом, за якими стягнення провадиться у безспірному (безакцептному) порядку.
Предметом позову у даній справі є стягнення 598 727,10 грн збитків та 33  400,00  грн витрат на проведення будівельно-технічної експертизи, а, отже, ціна позову у даній справі не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. 
Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у підпунктах "а", "б", "в" та "г" цієї ж норми. 
Водночас необхідність відкриття касаційного провадження у справі з ціною позову, що не перевищує п`ятиста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, скаржник обґрунтовує тим, що вказана справа має виняткове значення для Підприємця, оскільки останній є поручителем  за  договором поруки, укладеного між Товариством та Підприємцем на забезпечення виконання зобов`язань відповідача за договором підряду, стягнення за яким є предметом розгляду у цій справі, а з урахуванням того, що оскаржуваною постановою апеляційного господарського суду відмовлено у задоволенні позовних вимог Товариства, що зумовлює обов`язок Підприємця як поручителя сплатити на користь Товариства витрати, понесені ним на усунення недоліків виконаних відповідачем робіт за договором підряду разом з витратами на проведення експертизи, що, в свою чергу, є непомірним тягарем для Підприємця та може призвести до припинення його підприємницької діяльності. Також скаржник зазначає про те, що лише в межах цієї справи може бути вирішено питання щодо можливості у останнього як поручителя  пред`явити зворотну вимогу до відповідача про компенсацію вартості усунення недоліків у виконаних роботах за договором підряду, що, на думку скаржника, підпадає під дію підпункту "в" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України та може бути підставою для перегляду цієї справи в касаційному порядку.
Однак Суд вважає, що наведені скаржником у касаційній скарзі доводи та зміст оскаржених судових рішень у цій справі не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга має виняткове для скаржника значення, оскільки твердження Підприємця не обґрунтовані обставинами, які б виділяли вимоги скаржника у цій справі в якусь особливу категорію спорів або свідчили про наявність заінтересованості необмеженої кількості осіб в результатах розгляду саме цієї справи.
Водночас Суд вважає за необхідне зазначити, що Підприємець не позбавлений права звернутися до суду за захистом своїх прав та інтересів, які випливають із згаданого  договору поруки, в межах іншого позовного провадження.
Інші доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі, зводяться до висловлення незгоди з прийнятими судовими рішеннями та переоцінки встановлених судами обставин, що виходить за межі повноважень Верховного Суду, розгляд скарг яким покликаний забезпечувати сталість судової практики, а не можливість проведення "розгляду заради розгляду".
Разом з тим незгода скаржника  із судовими рішеннями судів попередніх інстанцій не свідчить про їх незаконність, як і не може вказувати на таку обставину, як негативні наслідки для скаржника прийняття цих судових рішень, оскільки настання таких наслідків у випадку прийняття судових рішень не на користь однієї із сторін справи є звичайним передбаченим процесуальним законом процесом.
Верховним Судом під час аналізу доводів та аргументів касаційної скарги також взято до уваги: предмет позову, правову природу спірних правовідносин, складність справи, факт розгляду даної справи судами двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію.
Водночас Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами "а" - "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних обґрунтувань, тому що в іншому випадку буде порушено принцип "правової визначеності". 
Отже, в касаційній скарзі скаржником належним чином не обґрунтовано та не доведено обставин, які можуть бути визнані  Судом такими, що підпадають під дію підпунктів "а", "б", "в" та "г" пункту 2 частини третьої статті 287 ГПК України.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 23.10.1996 "Справа "Леваж Престасьон Сервіс проти Франції" (Levages Prestations Services v. France, заява                № 21920/93, пункт 48) вказано, що зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, роль якого обмежено перевіркою правильності застосування норм закону, процесуальні процедури у такому суді можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється після його розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції.
Також Європейський суд з прав людини в ухвалі від 09.10.2018 у справі "Азюковська проти України" (Azyukovska v. Ukraine, заява №26293/18) зазначив, що застосування критерію малозначності справи було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій, які мали повну юрисдикцію, заявниця не продемонструвала наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.
З урахуванням викладеного суд касаційної інстанції дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Підприємця на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 у цій справі, оскільки вона подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
Керуючись частиною п`ятою статті 12, статтею 234, пунктом 2 частини третьої статті 287, статтею 293 ГПК України, Верховний Суд

У Х В А Л И В:
Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою фізичної особи - підприємця Сьоміної Ольги Анатоліївни на постанову Північно-західного апеляційного господарського суду від 06.06.2022 зі справи №  924/1040/21.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, є остаточною та оскарженню не підлягає. 

Суддя                                                                                                       І. Булгакова

Суддя                        І. Бенедисюк 

Суддя                       В. Селіваненко