ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 320/7551/20                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Панченко Н.Д.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  14 грудня 2022 року                                                                                            м. Київ
          
Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі:
судді-доповідача                              Аліменка В.О.,
суддів                                                  Кучми А.Ю., Безименної Н.В.
розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2021 р. у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Національної поліції в Київській області  про визнання протиправним та скасування наказу,

В С Т А Н О В И Л А:
До суду звернувся ОСОБА_1 з позовом до Головного управління Національної поліції в Київській області, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати наказ Головного управління Національної поліції в Київській області від 17.04.2020 № 114 о/с щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП Київській області майора поліції, ОСОБА_1 ;
- поновити ОСОБА_1 майора поліції інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП Київській області на службі ОСОБА_1 ;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 грошове забезпечення за час вимушеного прогулу з 18.04.2020 року по день поновлення на посаді;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині поновлення ОСОБА_1 (0055517) майора поліції інспектора сектору реагування патрульної поліції № 1 Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП Київській області з дня поновлення на посаді без урахування обов`язкових податків та зборів;
- допустити до негайного виконання рішення суду в частині стягнення з Головного управління Національної поліції в Київській області на користь ОСОБА_1 суми грошового забезпечення за час вимушеного прогулу в межах одного місяця в розмірі 11 355 (одинадцять тисяч триста п`ятдесят п`ять) 96 коп. без урахування обов`язкових податків та зборів.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2021 року в задоволенні позову відмовлено повністю.
Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими, невідповідність висновків суду обставинам справи та на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове, яким задовольними адміністративний позов повністю.
У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно зі ст. 308 КАС України справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши наявні докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Судом першої інстанції встановлено, що з листопада 1996 по квітень 2020 позивач проходив службу в органах внутрішніх справ України в Київській області.
На виконання вимог МВС України від 24.12.2015 №1625 «Про затвердження Положення про організацію післядипломної освіти працівників Національної поліції» та листа Національної поліції України від 26.01.2018 №1053/01/12-2018 «Про організацію проведення стажування в системі Національної поліції України», 28.01.2020 видано наказ Головного управління Національної поліції в Київській області №162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області».
Відповідно до зазначеного наказу, 31.01.2020 для проходження стажування у ГУНП в Луганській області підлягали 16 поліцейських ГУНП в Київській області.
Згідно доповідної записки УКЗ ГУНП в Київській області полковника поліції Андреєва К.В. направлений на стажування до ГУНП у Київській області майор поліції ОСОБА_1 не вибув до місця проходження стажування.
Наказом №306 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом невиконання вимог наказу ГУНП в Київській області №162 від 28.01.2020 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» окремими працівниками поліції.
В межах проведення службового розслідування позивачем були надані пояснення, в яких він пояснив, що він є опікуном та здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є інвалідом 1-ї групи та надав копію довідки №682 від 02.08.2019, видану міською радою м. Переяслав-Хмельницький та виписку із амбулаторного хворого КНП «Переслав-Хмельницького центру первинної медико-санітарної допомоги».
У висновку службового розслідування за фактом невиконання вимог наказу ГУНП в Київській області від 28.01.2020 №162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» окремими працівниками Головного управління від 17.03.2020 зокрема встановлено: відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування вважати такими, що знайшли своє підтвердження; за порушення службової дисципліни,      пункту 1 частини 1   статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 3 статті 1 та частини 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого   Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, що виразилися у невиконанні наказу ГУНП в Київській області від 28.01.2020 №162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» та невжитті заходів щодо усунення вказаного порушення службової дисципліни, зокрема, інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП Київської області, майора поліції ОСОБА_1 наказано звільнити зі служби в поліції.
Наказом ГУ НП в Київській області №220 від 26.03.2020 звільнено зі служби в поліції, зокрема, інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП Київської області, майора поліції ОСОБА_1  за порушення службової дисципліни, пункту 1 частини 1   статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 3 статті 1 та частини 1, 2 статті 5      Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого   Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, що виразилися у невиконанні наказу ГУНП в Київській області від 28.01.2020 №162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» та невжитті заходів щодо усунення вказаного порушення службової дисципліни.
В подальшому, наказом ГУНП в Київській області від 17.04.2020 №114 о/с «По особовому складу» відповідно до   Закону України «Про Національну поліцію»   звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 (у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції      України ) частини 1 статті 77, майора поліції ОСОБА_1 (0055517), інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Яготинського відділення поліції Переяслав-Хмельницького відділу поліції, з 21.04.2020.
Позивач, не погоджуючись з оскаржуваним наказом та вважаючи його таким, що підлягає скасуванню, звернувся з даним позовом до суду.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, колегія суддів зазначає наступне.
Частиною 2 статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до частини першої статті 1 Закону України "Про Національну поліцію" (далі - Закон) національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
За приписами частини третьої статті 11 Закону рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції.
Служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень (частина перша статті 59 Закону).
Відповідно до пункту 6 частини першої статті 77 Закону поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
В силу пунктів 1, 2 частини першої статті 18 Закону поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Частиною першою статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого Законом України від 15.03.2018 року №2337-VIII (далі - Дисциплінарний статут), визначено, що службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно частини третьою статті 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону, зобов`язує поліцейського, серед іншого: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки. З метою урегулювання поведінки поліцейських з дотриманням етичних норм, формування в поліцейських почуття відповідальності перед суспільством і законом за свої дії та бездіяльність, а також сприяння посиленню авторитету та довіри громадян до поліції наказом Міністерства внутрішніх справ України від 09.11.2016 року №1179 затверджено Правила етичної поведінки поліцейських (далі - Правила), з вимогами яких, згідно з пунктом 4 розділу І, особу ознайомлюють під час прийняття на службу до поліції.
У відповідності до пункту 1 розділу ІІ Правил під час виконання службових обов`язків поліцейський повинен, зокрема: неухильно дотримуватися положень Конституції та законів України, інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки, діяти лише на підставі, у межах повноважень та в спосіб, що визначені Конституцією, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, міжнародними договорами України, а також цими Правилами; поважати і не порушувати права та свободи людини, до яких, зокрема, відносяться права: на життя; на повагу до гідності; на свободу та особисту недоторканність; недоторканність житла; поводитися стримано, доброзичливо, відкрито, уважно і ввічливо, викликаючи в населення повагу до поліції і готовність співпрацювати; контролювати свою поведінку, почуття та емоції, не дозволяючи особистим симпатіям або антипатіям, неприязні, недоброму настрою або дружнім почуттям впливати на прийняття рішень та службову поведінку.
Згідно статті 11 Дисциплінарного статуту за порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом. За вчинення адміністративних правопорушень поліцейські несуть дисциплінарну відповідальність відповідно до цього Статуту, крім випадків, передбачених Кодексом України про адміністративні правопорушення. Поліцейських, яких в установленому порядку притягнуто до адміністративної, кримінальної або цивільно-правової відповідальності, одночасно може бути притягнуто до дисциплінарної відповідальності згідно з цим Статутом.
Частиною третьою статті 13 Дисциплінарного статуту встановлено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: 1) зауваження; 2) догана; 3) сувора догана; 4) попередження про неповну службову відповідність; 5) пониження у спеціальному званні на один ступінь; 6) звільнення з посади; 7) звільнення із служби в поліції.
Частини перша, третя, четверта та десята статті 14 Дисциплінарного статуту передбачають, що службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського. Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації (далі - повідомлення), рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку. Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України.
Згідно частин першої, другої, четвертої, сьомої, десятої, п`ятнадцятої статті 15 Дисциплінарного статуту проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії. Дисциплінарні комісії формуються з поліцейських та працівників поліції, які мають відповідні знання та досвід, необхідні для ефективного проведення службового розслідування. Забороняється включення до складу дисциплінарної комісії осіб, які є підлеглими поліцейського, стосовно якого призначено службове розслідування, осіб, які сприяли вчиненню або приховуванню дисциплінарного проступку, та осіб, зацікавлених у результатах розслідування. У разі виникнення таких обставин член дисциплінарної комісії зобов`язаний негайно письмово повідомити про це керівнику, який призначив службове розслідування. Порядок утворення дисциплінарних комісій та їх повноваження визначаються Міністерством внутрішніх справ України. За рішенням керівника, який призначив службове розслідування, розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією у відкритому засіданні. У такому разі поліцейський, який притягається до відповідальності, у письмовій формі не пізніше ніж за три дні повідомляється про час, дату та місце розгляду справи дисциплінарною комісією. За результатами проведеного службового розслідування дисциплінарна комісія приймає рішення у формі висновку.
Процедуру проведення службового розслідування стосовно поліцейського, права учасників службового розслідування, порядок оформлення його результатів, прийняття та реалізації рішень за результатами службового розслідування визначає Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України, затверджений наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.11.2018 року №893 та зареєстрований в Міністерстві юстиції України 28.11.2018 року за №1355/32807 (далі - Порядок проведення службових розслідувань).
Відповідно до пункту 1 розділу ІІ Порядку проведення службових розслідувань службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення. Підставами для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Пунктами 7, 8 Розділу V Порядку проведення службових розслідувань передбачено, що розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться зазвичай у формі письмового провадження. У разі розгляду справи у формі письмового провадження рішення дисциплінарною комісією приймається без повідомлення та (або) виклику інших учасників службового розслідування на підставі наявних у справі матеріалів. За рішенням уповноваженого керівника розгляд справи може здійснюватися дисциплінарною комісією на відкритому засіданні, яке полягає в гласному та відкритому дослідженні обставин, які стали підставою для призначення службового розслідування, за участю поліцейського, стосовно якого проводиться службове розслідування, та інших заінтересованих осіб.
Підсумковим документом службового розслідування є висновок службового розслідування, який складається зі вступної, описової та резолютивної частин. Висновок службового розслідування готує і підписує дисциплінарна комісія (пункт 2 розділу VI Порядку проведення службових розслідувань).
З аналізу наведених норм Дисциплінарного статуту та Порядку проведення службових розслідувань слідує, що підставою для призначення службового розслідування є повідомлення поліцейських, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, а розгляд справи дисциплінарною комісією проводиться або у формі письмового провадження, або у відкритому засіданні, при цьому рішення про проведення розгляду справи у відкритому засіданні приймається керівником, який призначив службове розслідування, про що повинно бути вказано у наказі про призначення службового розслідування.
Як вбачається з матеріалів справи, згідно доповідної записки УКЗ ГУНП в Київській області полковника поліції Андреєва К.В. направлений на стажування до ГУНП у Київській області майор поліції ОСОБА_1 не вибув до місця проходження стажування.
Наказом №306 «Про призначення службового розслідування» призначено службове розслідування за фактом невиконання вимог наказу ГУНП в Київській області №162 від 28.01.2020 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» окремими працівниками поліції.
В межах проведення службового розслідування позивачем були надані пояснення, в яких він пояснив, що він є опікуном та здійснює догляд за своєю матір`ю, яка є інвалідом 1-ї групи та надав копію довідки №682 від 02.08.2019, видану міською радою м. Переяслав-Хмельницький та виписку із амбулаторного хворого КНП «Переслав-Хмельницького центру первинної медико-санітарної допомоги».
У висновку службового розслідування за фактом невиконання вимог наказу ГУНП в Київській області від 28.01.2020 №162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» окремими працівниками Головного управління від 17.03.2020 зокрема встановлено: відомості, які стали підставою для проведення службового розслідування вважати такими, що знайшли своє підтвердження; за порушення службової дисципліни,      пункту 1 частини 1   статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 3 статті 1 та частини 1, 2 статті 5 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого   Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, що виразилися у невиконанні наказу ГУНП в Київській області від 28.01.2020 №162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» та невжитті заходів щодо усунення вказаного порушення службової дисципліни, зокрема, інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП Київської області, майора поліції ОСОБА_1 наказано звільнити зі служби в поліції.
Як наслідок наказом ГУНП в Київській області від 17.04.2020 №114 о/с «По особовому складу» позивача звільнено.
Як встановлено колегією суддів, оскаржуваний наказ був прийнятий у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції      України наказом.
Відповідно до пункту 3 статті 22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України приписи якого кореспондуються із пунктом 5.4 Інструкції про порядок проведення службових розслідувань в органах внутрішніх справ України, затвердженої   наказом МВС України від 12.03.2013 р. №230   - дисциплінарні стягнення у виді звільнення з посади, пониження у спеціальному званні на один ступінь та звільнення із служби в поліції виконуються (реалізуються) шляхом видання наказу по особовому складу.
Як встановлено судом, наказом ГУ НП в Київській області №220 від 26.03.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області» за порушення службової дисципліни, пункту 1 частини 1   статті 18 Закону України "Про Національну поліцію", частини 3 статті 1 та частини 1, 2 статті 5      Дисциплінарного статуту Національної поліції України, затвердженого   Законом України від 15 березня 2018 року №2337-VIII, що виразилися у невиконанні наказу ГУНП в Київській області від 28.01.2020 №162 «Про направлення на стажування особового складу ГУНП в Київській області» та невжитті заходів щодо усунення вказаного порушення службової дисципліни, наказано звільнити зі служби в поліції, зокрема, інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП Київської області, майора поліції ОСОБА_1 .
Позивач не погоджуючись з наказом ГУ НП в Київській області №220 від 26.03.2020 оскаржив його до суду.
Рішенням Київського окружного адміністративного суду від 03.08.2020 у справі №320/3526/20, залишеним без змін постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.11.2020, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.
Положеннями   статті 72 Кодексу адміністративного судочинства України   закріплено, що доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
При цьому, відповідно до частини 4   статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України   обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Так, у справі №320/3526/20 судом встановлено, що при застосуванні до позивача дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, про що винесений наказ №220 від 26.03.2020 «Про притягнення до дисциплінарної відповідальності окремих працівників ГУНП в Київській області», відповідач діяв у межах наданих повноважень та у спосіб, визначений законом.
Також у межах провадження у справі №320/3526/20 судом встановлено, що підставою для застосування до позивача дисциплінарного стягнення слугував факт невиконання позивачем наказу ГУ НП в Київській області №162 від 28.01.2020 «Про направлення на стажування особового складу ГУ НП в Київській області» яким направлено на стажування в Луганську область, зокрема, інспектора сектору реагування патрульної поліції №1 Яготинського ВП Переяслав-Хмельницького ВП ГУНП Київської області, майора поліції ОСОБА_1 .
В той же час, станом на день розгляду справи №320/3526/20 в суді першої інстанції наказ ГУНП в Київській області №162 від 28.01.2020 «Про направлення на стажування особового складу ГУ НП в Київській області» є чинним та підлягає виконанню.
Оскільки рішенням суду від 03.08.2020 у справі №320/3526/20, яке набрало законної сили, первісний наказ відповідача №220 від 26.03.2020 визнаний обґрунтованим та правомірним, а наказ ГУ НП в Київській області від 17.04.2020 № 114 о/с щодо накладення дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби ОСОБА_1 , що є предметом розгляду у межах даного провадження, є похідним, враховуючи те, що під час розгляду справи позивачем не наведено жодних підстав щодо наявності процедурних порушень при прийнятті наказу ГУ НП в Київській області від 17.04.2020 № 114 о/с, суд дійшов висновку про відсутність законодавчо визначених обставин щодо скасування наказу ГУ НП в Київській області від 17.04.2020 № 114 о/с.
Оскільки позивачем не наведено жодних обґрунтованих доводів та не надано належних та допустимих доказів невідповідності встановлених службовим розслідуванням фактів, а судами під час розгляду справи таких обставин не встановлено, що свідчить про відсутність підстав для задоволення позову.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Отже, враховуючи вище викладене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності підстав для задоволення адміністративного позову.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. ст.   242,   243,   251,   308,   310,   315,   316,   321,   322,   325,   328,   329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -

ПОСТАНОВИЛА :
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Київського окружного адміністративного суду від 06 червня 2021 року - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, та може бути оскаржена безпосередньо до Касаційного адміністративного суду у складі Верховного суду у тридцятиденний строк в порядку, встановленому статтями 329-331 КАС України.

Суддя-доповідач                                                             В.О. Аліменко

Судді                                                                                 Н.В. Безименна

                                                                                          А.Ю. Кучма