Справа № 448/1044/22                                 Головуючий у 1 інстанції: Білоус Ю.Б. 
Провадження № 33/811/1133/22                 Доповідач: Головатий В. Я. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

       17 жовтня 2022 року суддя cудової палати з розгляду кримінальних справ Львівського апеляційного суду Головатий В. Я., з участю особи, яку притягнуто до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Львові справу про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Мостиського районного суду Львівської області від 07.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, 

встановив: 

постановою Мостиського районного суду Львівської області від 07.09.2022 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , мешканця АДРЕСА_1 , визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 1000 (однієї тисячі) неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 17000 (сімнадцять тисяч) грн., з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 (один) рік. 
Відповідно до постанови суду, ОСОБА_1 22.08.2022 року о 16:10 год. на вул. Шашкевича, 1, що у с. Гусаків Яворівського району Львівської області, керував транспортним засобом - автомобілем марки «ВАЗ-21083, реєстр. номер НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з ротової порожнини, нестійка хода, тремтіння пальців рук, тощо). Від проходження медичного огляду у встановленому законом порядку категорично відмовився. Такими своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На зазначену постанову ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю складу адміністративного правопорушення. 
В обґрунтування апеляційної скарги покликається на те, що він відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння, оскільки не керував транспортним засобом, а стояв на зупинці с. Гусаків, коли до нього підійшли працівники поліції. Зазначає, що пояснення свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не можуть служити доказами керування ним автомобілем, оскільки останні були присутні тільки при складанні протоколу, не бачили та не могли бачити факту керування транспортним засобом. Звертає увагу, що суд першої інстанції не дослідив всіх обставин справи, зокрема, не допитав вказаних свідків та не усунув наявних розбіжностей. Крім того, зазначає, що вказаний автомобіль було викрадено від ранку 22.08.2022 року.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 , який підтримав апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та мотиви апеляційної скарги, вважаю, що у її задоволенні слід відмовити. 
Висновок суду першої інстанції про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи. 
Таке, зокрема, підтверджується сукупністю зібраних та перевірених суддею районного суду доказів, а саме: даними протоколу про адміністративне правопорушення серії ААБ № 170611 від 22.08.2022 року, який складений особою, яка має право складати протоколи про адміністративні правопорушення, їх зміст відповідає вимогам ст. 256 КУпАП і сумнівів у достовірності занесених у нього даних не викликає, на час розгляду справи ніким не спростований; актом огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проведення огляду на стан сп`яніння; направленням на огляд водія транспортного засобу з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 22.08.2022 року; CD-R диском із відеозаписом з місця події, згідно з яким ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі; письмовими поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно з якими ОСОБА_1 22.08.2022 року керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння; копією постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії БАВ № 170612 від 22 серпня 2022 року, згідно з якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 5 cт. 121, ч. 1 ст. 126 КУпАП.
Доводи апелянта про те, що він не керував транспортним засобом, вважаю необґрунтованими з наступних підстав. 
Як вбачається з наявних в матеріалах справи відеозаписів, ОСОБА_1 були роз`яснені його права та обов`язки відповідно до ст. 268 КУпАП, запропоновано пройти огляд на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, в медичному закладі або відмовитися від проходження такого. 
ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на місці зупинки транспортного засобу та в медичному закладі в передбаченому законом порядку, зазначаючи, при цьому, що не керував транспортним засобом. 
Однак, в подальшому, на численні запитання працівника поліції зазначив, що керував автомобілем.
Крім того, відеозаписами підтверджується, що ОСОБА_1 не зупинив керований ним автомобіль на вимогу працівників поліції та останні змушені були доганяти автомобіль марки «ВАЗ-21083, реєстр. номер НОМЕР_1 .
Твердження про те, що вказаний транспортний засіб було викрадено від ранку 22.08.2022 року не заслуговує на увагу, оскільки будь-яких доказів на підтвердження того, що автомобіль було викрадено, суду не надано, а ОСОБА_1 впродовж всього спілкування з працівниками поліції на місці зупинки транспортного засобу жодного разу не повідомив останнім про вказаний факт. 
Отже, висновки місцевого суду про те, що ОСОБА_1 керував транспортним засобом з ознаками алкогольного сп`яніння та відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та у медичному закладі є правильними. 
Таким чином, зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції не допитав вказаних свідків, оскільки відсутня необхідність у допиті ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у зв`язку з тим, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена матеріалами справи, які є взаємодоповнюючими та не суперечать один одному.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 17000 грн. з позбавленням права керування транспортними засобами на один рік накладене відповідно до санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення.
Відтак, вважаю, що суд, у відповідності до ст. 252 КУпАП, повно, всебічно і об`єктивно дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов вірного висновку про наявність у діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, та наклав на нього адміністративне стягнення у межах санкції цієї статті та з урахуванням, відповідно до ст. 33 КУпАП, характеру вчиненого правопорушення, особи порушника, ступеню його вини, майнового стану, обставин, що пом`якшують і обтяжують відповідальність. 
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя -

постановив: 

постанову Мостиського районного суду Львівської області від 07.09.2022 року про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, залишити без змін, а його апеляційну скаргу - без задоволення. 
Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Львівського
апеляційного суду                                                 Головатий В.Я.