ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
09 листопада 2022 року
м. Київ
справа №  369/18296/21
провадження № 51-2270км 22
Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати
Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого                                                ОСОБА_3,
суддів                                                            ОСОБА_4, ОСОБА_5,
за участю: 
секретаря судового засідання                ОСОБА_6,
прокурора                                                    ОСОБА_7,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8 на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 травня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження. 
Зміст судових рішень  
За вироком Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2022 року ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні кримінального проступку, передбаченого частиною 2 статті 15 частиною 1 статті 185  Кримінального кодексу України (далі - КК), та призначено їй покарання у виді обмеження волі на строк 1 рік.
На підставі статті 75 КК звільнено від відбування покарання у виді обмеження волі з випробуванням з іспитовим строком 1 рік.
На підставі статті 76 КК зобов?язано ОСОБА_1 в період іспитового строку: періодично з`являтись для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації; повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну місця проживання, роботи або навчання.
Київський апеляційний суд ухвалою від 02 травня 2022 року відмовив у відкритті провадження за апеляційною скаргою захисника ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8 на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2022 року.
Вимоги касаційної скарги і узагальнені доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі захисник засудженої просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 02 травня 2022 року та призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції, посилаючись на істотне порушення вимог кримінального процесуального закону. 
Так, істотне порушення вимог кримінального процесуального закону захисник убачає у тому, що апеляційний суд, відмовляючи у відкритті апеляційного провадження, застосував положення частини 2 статті 394 Кримінального процесуального кодексу України (далі - КПК) щодо особливостей апеляційного оскарження окремих судових рішень, не врахувавши, що ці особливості не стосуються можливості оскарження з інших підстав, не вказаних у статті 394 КПК. 
Позиції учасників судового провадження
Прокурор у судовому засіданні заперечувала проти задоволення касаційної скарги, просила ухвалу Київського апеляційного суду від 02 травня 2022 року про відмову у відкритті апеляційного провадження залишити без зміни.
Від засудженої та її захисника до Суду надійшли заяви, в яких вони зазначають, що вимоги касаційної скарги підтримують в повному обсязі та просять касаційний розгляд проводити без їх участі. 
Від представника потерпілого надійшла заява про те, що ТОВ «Епіцентр» не має матеріальних та моральних претензій до ОСОБА_2 та просить касаційний розгляд проводити без його участі.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, думку прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та обговоривши доводи касаційної скарги, колегія суддів дійшла таких висновків.
Згідно зі статтею 433 КПК суд касаційної інстанції перевіряє правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, правильність правової оцінки обставин і не має права досліджувати докази, встановлювати та визнавати доведеними обставини, яких не було встановлено в оскаржуваному судовому рішенні, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу. Суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Відповідно до приписів статті 438 КПК підставами для скасування або зміни судового рішення судом касаційної інстанції є: істотне порушення вимог кримінального процесуального закону; неправильне застосування закону України про кримінальну відповідальність; невідповідність призначеного покарання тяжкості кримінального правопорушення та особі засудженого.
При вирішенні питання про наявність зазначених у частині 1 статті 438 КПК підстав суд касаційної інстанції має керуватися статтями 412-414цього Кодексу (частина 2 статті 438 КПК).
Відповідно до частини 1 статті 412 КПК істотними порушеннями вимог кримінального процесуального закону є такі порушення вимог цього Кодексу, які перешкодили чи могли перешкодити суду ухвалити законне та обґрунтоване судове рішення.
Вирішуючи питання про наявність або відсутність істотних порушень вимог кримінального процесуального закону, зазначених в касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків. 
Відповідно до частини 2 статті 394 КПК судове рішення суду першої інстанції не може бути оскаржене в апеляційному порядку з підстав заперечення обставин, які ніким не оспорювалися під час судового розгляду і дослідження яких було визнано судом недоцільним відповідно до положень частини 3 статті 349 цього Кодексу.
Адвокат ОСОБА_8, який діє в інтересах ОСОБА_1 , звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив апеляційний суд скасувати вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2022 року та ухвалити новий вирок, яким визнати ОСОБА_1 невинуватою у пред`явленому обвинуваченні за частиною 2 статті 15 частиною 1 статті 185 КК і виправдати останню.
Отримавши апеляційну скаргу на вирок Києво-Святошинського районного суду Київської області від 13 січня 2022 року щодо ОСОБА_1 апеляційний суд дійшов висновку, що у відкритті провадження слід відмовити, оскільки захисник оскаржує вирок з підстав, з яких він не може бути оскарженим згідно з положеннями частини 2 статті 394 КПК. 
Проте, з наявних у розпорядженні Верховного Суду матеріалів кримінального провадження (т. 1, а. п. 43 - 44) вбачається, що захисник в апеляційній скарзі зазначив про необхідність застосування статті 45 КК, відповідно до якої особа, яка вперше вчинила кримінальний проступок або необережний нетяжкий злочин, крім корупційних кримінальних правопорушень або кримінальних правопорушень, пов`язаних з корупцією, порушень правил безпеки дорожнього руху або експлуатації транспорту особами, які керували транспортними засобами у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебували під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, звільняється від кримінальної відповідальності, якщо вона після вчинення кримінального правопорушення щиро покаялася, активно сприяла розкриттю кримінального правопорушення і повністю відшкодувала завдані нею збитки або усунула заподіяну шкоду.
Оскільки нормами КПК право на оскарження рішення суду з інших підстав не обмежується, зокрема й у тих кримінальних провадженнях, у яких під час судового розгляду суд першої інстанції відповідно до частини 3 статті 349 КПК визнав недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорювалися, колегія суддів дійшла висновку про безпідставність відмови судом апеляційної інстанції у відкритті провадження. Зазначена позиція кореспондує з висновком, викладеним у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 лютого 2018 року (справа № 756/5578/15-к, провадження № 13-3зво18).
З урахуванням наведеного колегія суддів вважає, що на етапі відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції допустився порушень вимог кримінального процесуального закону, яке є істотним, оскільки його рішення унеможливило вирішення питання про можливість застосування до ОСОБА_1 інституту звільнення від кримінальної відповідальності, що відповідно до вимог пункту 1 частини 1 статті 438 КПК є підставою для його скасування.
Отже, доводи, викладені в касаційній скарзі захисника, щодо незаконності оскаржуваного рішення є обґрунтованими і підлягають задоволенню, а ухвала апеляційного суду - скасуванню з призначенням нового розгляду в суді апеляційної інстанції, під час якого суду необхідно врахувати наведене.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 438, 441, 442 КПК, Верховний Суд
у х в а л и в:
Касаційну скаргу захисника засудженої ОСОБА_1 - адвоката ОСОБА_8 задовольнити.
Ухвалу Київського апеляційного суду від 02 травня 2022 року скасувати і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
Постанова набирає законної сили з моменту проголошення, є остаточною та оскарженню не підлягає.
 
С у д д і:

 
ОСОБА_3                                              ОСОБА_4                                         ОСОБА_5