ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
12 грудня 2022 р. 	Справа № 520/22414/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Григорова А.М.,
Суддів: Бартош Н.С. ,  Подобайло З.Г. ,
          розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022, головуючий суддя І інстанції: Бадюков Ю.В., м. Харків, повний текст складено 18.01.22  по справі                               № 520/22414/21
за позовом           ОСОБА_1  
до          Військової частини НОМЕР_1                               
про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,
ВСТАНОВИВ:
           ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_2 , позивач) звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Військової частини НОМЕР_1 , в якому просив суд першої інстанції: визнати протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не направленні ОСОБА_1 письмового повідомлення про прийняте рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України №17 від 14.02.2019 року з обґрунтуванням мотивів відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1  на підставі другого абзацу статті 13 Постанови КМУ №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві»; зобов`язати Військову частину НОМЕР_1 направити письмове повідомлення про прийняте рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 з обґрунтуванням мотивів такої відмови, на підставі другого абзацу статті 13 Постанови КМУ № 975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві».
          В обґрунтування заявлених вимог посилався на те, що відповідач не направивши йому копію рішення Адміністрації  Державної прикордонної служби України №17 від 14.02.2019 року, а також не обґрунтувавши мотиви відмови наданої ним відповіді, які прописані у вказаному рішенні, своєю протиправною бездіяльністю фактично позбавляє його можливості у визначеному законом порядку на оскарження прийнятого відповідачем рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей". 
          Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року  адміністративний позов ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
          Визнано протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не направленні ОСОБА_1 письмового повідомлення про прийняте рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України №17 від 14.02.2019 року з обґрунтуванням мотивів відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на підставі другого абзацу статті 13 Постанови КМУ №975 “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”.
Зобов`язано Військову частину НОМЕР_1 направити письмове повідомлення про прийняте рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1  з обґрунтуванням мотивів такої відмови, на підставі другого абзацу статті 13 Постанови КМУ №975 “Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві”.
ІНФОРМАЦІЯ_2 (військова частина НОМЕР_1 ),  не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив суд апеляційної інстанції скасувати рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 по справі №520/22414/21 повністю та ухвалити судове рішення, яким відмовити у задоволенні адміністративного позову ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання бездіяльності протиправною, зобов`язання вчинити певні дії. 
В обґрунтування вимог скарги  посилається на те, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є незаконним, необґрунтованим та таким, що ухвалено з порушенням норм матеріального та процесуального права. Вказує, що позивач проходив військову службу в лавах Державної прикордонної, служби України та наказом начальника загону від 27.12.2014 №271-ОС «По особовому складу» з позивачем припинено (розірвано) контракт, звільнено з військової служби у запас Збройних сил України, виключено зі списків особового складу та всіх видів забезпечення з 27.12.2014 на підставі підпункту «б» (за станом здоров`я на підставі висновку (постанови) ВЛК про непридатність до військової служби з виключенням з військового обліку) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас, без права носіння військової форми одягу. Зазначає, що 18.12.2018 позивач звернувся з заявою (вх.Т-90 від 22.12.2018), якою просив на підставі ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», Постанови Кабінету Міністрів Укравїни від 25.12.2013 №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві» розглянути питання щодо перерахування одноразової грошової допомоги у зв`язку із зміною причини інвалідності. До заяви був доданий перелік документів. Згідно Порядку №975 керівник уповноваженого органу подає у 15-денний строк з дня реєстрації всіх документів розпорядникові бюджетних коштів висновок щодо виплати одноразової грошової допомоги, до якого обов`язково додаються документи, зазначені в пунктах 10 та 11 цього Порядку. Зазначає, що на виконання даної норми, відповідачем був підготовлений висновок про неможливість виплати одноразової грошової допомоги, передбаченої ст.16 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» сержанту в запасі ОСОБА_1 , затверджений начальником прикордонного загону 02.01.2019 на направлений разом з заявою позивача від 18.12.2018 та повним пакетом документів на адресу Адміністрації Державної прикордонної служби України для розгляду та прийняття рішення, про що позивача було повідомлено простим листом від 08.01.2019 №11/113.  Вказує, що  позивача було повідомлено з обґрунтуванням листом від 11.03.2019 №11/1866, в якому зазначено, що відповідно до рішення №17 Адміністрації Державної прикордонної служби України позивачу відмовлено у виплаті  одноразової грошової допомоги, згідно з абзацом другим пункту і 1 статті 16-3 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей». Зазначає, що лист від 11.03.2019 №11/1866 надіслано простим поштовим відправленням на адресу ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 . Посилається, що копія реєстру №71 від 12.03.2019 долучена до відзиву, проте судом першої інстанції зроблений висновок, що оскільки адреса в цьому реєстрі та фіскальному чеку від 12.03.2019 не співпадає, тому відповідач не надав належних та допустимих доказів того, що вказані листи були здані на відділення поштового зв`язку. Вказує, що  відповідач не надсилав лист від 11.03.2019 №11/1866 рекомендованим поштовим відправленням.  Вважає, що висновок суду, що позивачу не направлявся лист від 11.03.2019 №11/1866 не відповідає дійсності, оскільки вказаний лист був направлений простим поштовим відправлення і без видачі розрахункового документа. Посилається, що фіскальний чек від 12.03.2019 до направлення позивачу листа  від  11.03.2019 №11/1866 не має ніякого відношення. Вказує, що оскільки Порядком №975 не передбачено направлення рекомендованого поштового відправлення, відповідачем направляються всі листи простим поштовим відправленням. Крім того, посилання суду на п.73 Правил надання послуг поштового зв`язку, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 05 березня 2009 р. №270 не може бути взято до уваги, оскільки в цьому пункті мова іде про приймання для пересилання письмової кореспонденції та проставлення відбитків календарного штемпеля. Самого поштового відправлення у відповідача не має, оскільки воно було надіслано на адресу позивача, проте встановити коли воно здано у відділення поштового зв`язку можливо лише на підставі реєстру №71 від 12.03.2019, на якому мається відбиток календарного штемпеля відділення поштового зв`язку. Таким чином, апелянт вважає, що він надав належні докази надсилання листа 11.03.2019 №11/1866, яким позивачу було повідомлено про відмову у виплаті одноразової грошової допомоги, а суд першої інстанції поверхнево дослідив надані докази. 
Представник позивача подав відзив на апеляційну скаргу, в якому посилаючись на необґрунтованість доводів скарги, прохав апеляційну скаргу ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 року по справі №520/22414/21 залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. 
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
З урахуванням наведеної вище норми КАС України, а також того, що оскаржуване рішення суду першої інстанції прийнято в порядку спрощеного провадження (без повідомлення учасників справи), суд апеляційної інстанції розглядає дану справу у порядку письмового провадження.
          Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
          Колегія суддів, вислухавши суддю-доповідача, перевіривши в межах апеляційної скарги оскаржуване рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.   
          Судом першої інстанції встановлено, що на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.12.2014 №271-ос "По особовому складу", звільнено з військової служби, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1  П-018931, інспектора прикордонної служби 2 категорії-гранатометника 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б), відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово- лікарської комісії про непридатність до військової з виключенням з військового обліку) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас ЗС України, без права носіння військової форми одягу. 
          Позивач, 12.09.2021, звернувся до відповідача з заявою щодо його офіційного повідомлення про прийняте рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності під час захисту Батьківщини. 
          Листом від 29.09.2021 року №12/13654 позивача повідомлено, що керівництвом Адміністрації Державної прикордонної служби України було прийнято Рішення №17 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджене Головою Державної прикордонної служби України 14 лютого 2019 року. Про даний факт йому було повідомлено листом від 11.03.2019 № 11/1866. 
          У позовній заяві позивач вказує, що у зазначеному листі відсутні обґрунтування мотивів відмови, на підставі яких прийнято рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України №17 від 14.02.2019 року. Також відповідачем не направлено йому копію прийнятого рішення, що, на думку позивача, позбавляє його можливості оскаржити це рішення у встановленому Законом порядку.
          Позивач, вважаючи протиправною бездіяльність Військової частини НОМЕР_1 , яка полягає у не направленні ОСОБА_1 письмового повідомлення про прийняте рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України №17 від 14.02.2019 року з обґрунтуванням мотивів відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1  на підставі другого абзацу статті 13 Постанови Кабінету Міністрів України №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві», звернувся до суду із даним позовом. 
          Приймаючи рішення про задоволення адміністративного позову, суд першої інстанції виходив з того, що належних доказів на підтвердження дотримання вимог п.13 Порядком №975 в частині вчасного направлення позивачу повідомлення щодо прийняття рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги з обґрунтуванням мотивів такої відмови, відповідачем суду не надано та судом в ході судового розгляду справи не здобуто.   
          Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне. 
          Згідно зі ст.41 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" від 25.03.1992 року №2232-XII виплата одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори, та резервістів під час виконання ними обов`язків служби у військовому резерві здійснюється в порядку і на умовах, встановлених Законом України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей" від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі по тексту - Закон №2011-ХІІ).  
          Закон №2011-ХІІ відповідно до Конституції України визначає основні засади державної політики у сфері соціального захисту військовослужбовців та членів їх сімей, встановлює єдину систему їх соціального та правового захисту, гарантує військовослужбовцям та членам їх сімей в економічній, соціальній, політичній сферах сприятливі умови для реалізації їх конституційного обов`язку щодо захисту Вітчизни та регулює відносини у цій галузі.
          Відповідно до пункту 4 частини другої статті 16 Закону №2011-ХІІ одноразова грошова допомога призначається і виплачується у разі встановлення військовослужбовцю (крім військовослужбовців строкової служби) інвалідності, що настала внаслідок поранення (контузії, травми або каліцтва), отриманого ним під час виконання обов`язків військової служби або внаслідок захворювання, пов`язаного з виконанням ним обов`язків військової служби, чи встановлення інвалідності особі після її звільнення з військової служби внаслідок причин, зазначених у цьому підпункті. 
          Відповідно до частини дев`ятої статті 16-3 Закону №2011-ХІІ порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги визначається Кабінетом Міністрів України.
На виконання зазначеної вище норми, Кабінет Міністрів України своєї Постановою від 25 грудня 2013 року №975 затвердив Порядок призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві (далі по тексту – Порядок № 975).
Зі змісту п.13 Порядку №975 вбачається, що розпорядник бюджетних коштів приймає у місячний строк після надходження зазначених документів рішення про призначення або відмову у призначенні одноразової грошової допомоги і надсилає його разом з документами уповноваженому органові для видання наказу про виплату такої допомоги особам, які звернулися за нею, або у разі відмови для письмового повідомлення заявника із зазначенням мотивів відмови.
Відповідно до п.15 Порядку №975 рішення про відмову у призначенні грошової допомоги може бути оскаржено в установленому порядку.
Як вбачається з матеріалів, на підставі наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 від 27.12.2014            №271-ос "По особовому складу" звільнено з військової служби, виключено зі списків особового складу загону та всіх видів забезпечення сержанта ОСОБА_1  П-018931, інспектора прикордонної служби 2 категорії-гранатометника 4 відділення інспекторів прикордонної служби відділу прикордонної служби відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_4 » III категорії (тип Б), відповідно до підпункту «б» (за станом здоров`я - на підставі висновку (постанови) військово- лікарської комісії про непридатність до військової з виключенням з військового обліку) пункту 1 частини 8 статті 26 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу» у запас ЗС України, без права носіння військової форми одягу. 
Зі змісту листа ІНФОРМАЦІЯ_5 від 08.01.2019 р. №11/113 "Про доведення інформації", адресованого позивачу, вбачається, що відповідно до пункту 13 Порядку №975 висновок разом із документами щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги направлено для прийняття рішення до Адміністрації Держприкордонслужби. 
Рішення Державної прикордонної служби України №17 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України "Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей", сержанту запасу ОСОБА_1 від 14.02.2019 року останньому  було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, згідно з абз. 2 п.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ та абз. 2 п.8 Порядку №975  в частині того, що минуло понад 2 роки з дати первинного встановлення інвалідності.  
Листом ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.03.2019 №11/1866 позивача повідомлено про те, що відповідно до рішення Державної прикордонної служби України від 14.02.2019 року №17 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, згідно з абз. 2 п.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ та абз. 2 п.8 Порядку №975  в частині того, що минуло понад 2 роки з дати первинного встановлення інвалідності
Позивач звернувся до відповідача у справі із заявою, датованою 12.09.2021 року, щодо повідомлення його про прийняте рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України щодо виплати одноразової грошової допомоги у разі настання інвалідності під час захисту Батьківщини (а.с.10). 
          Листом від 29.09.2021 року №12/13654 позивача повідомлено, що керівництвом Адміністрації Державної прикордонної служби України було прийнято Рішення №17 про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги, передбаченої статтею 16 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», затверджене Головою Державної прикордонної служби України 14 лютого 2019 року. Про даний факт йому було повідомлено листом від 11.03.2019 № 11/1866 (а.с.9). 
          Колегія суддів зазначає, що спірні правовідносини у даній справі виникли, оскільки, як на думку позивача, відповідачем було допущено протиправну бездіяльність, яка полягає у не направленні йому письмового повідомлення про прийняте рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України №17 від 14.02.2019 року з обґрунтуванням мотивів відмови у виплаті одноразової грошової допомоги ОСОБА_1 на підставі другого абзацу статті 13 Постанови Кабінету Міністрів України №975 «Про затвердження Порядку призначення і виплати одноразової грошової допомоги у разі загибелі (смерті), інвалідності або часткової втрати працездатності без встановлення інвалідності військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, які призвані на навчальні (або перевірочні) та спеціальні збори чи для проходження служби у військовому резерві». 
          Закон України "Про поштовий зв`язок" від 4 жовтня 2001 року №2759-III визначає правові, соціально-економічні та організаційні основи діяльності у сфері надання послуг поштового зв`язку, а також регулює відносини між органами державної влади та органами місцевого самоврядування, операторами поштового зв`язку і користувачами їх послуг. 
          Відповідно до ст.1 вказаного Закону поштові відправлення - листи, поштові картки, бандеролі, секограми, дрібні пакети, міжнародні відправлення з оголошеною цінністю, посилки, прямі поштові контейнери, оформлені відповідно до законодавства України; письмова кореспонденція - прості та рекомендовані листи, поштові картки, бандеролі, секограми та дрібні пакети. 
          Постановою Кабінету Міністрів України від 5 березня 2009 р. № 270 "Про затвердження Правил надання послуг поштового зв`язку" було затверджено Правила надання послуг поштового зв`язку (далі по тексту - Правила). 
          Відповідно до п.1 Правил ці Правила визначають порядок надання послуг поштового зв`язку, права та обов`язки операторів поштового зв`язку і користувачів послуг поштового зв`язку та регулюють відносини між ними.
          Просте поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання без видачі розрахункового документа та доставляється/вручається без розписки. 
          Реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку. 
          Рекомендоване поштове відправлення - реєстрований лист (рекомендований лист), поштова картка, бандероль, відправлення для сліпих, дрібний пакет, мішок "M", які приймаються для пересилання без оцінки відправником вартості його вкладення.  
          Колегія суддів звертає увагу, що суд в оскаржуваному рішенні посилається на те, що зазначений вже вище лист ІНФОРМАЦІЯ_5 від 08.01.2019 р. №11/113 не направлявся позивачу, оскільки відповідачем не надано належних і допустимих доказів того, що зазначений лист було здано на відділення поштового зв`язку. 
          Однак, вказаним листом, адресованим позивачу, було повідомлено останнього що відповідно до пункту 13 Порядку №975 висновок разом із документами щодо призначення позивачу одноразової грошової допомоги направлено для прийняття рішення до Адміністрації Держприкордонслужби, в той час як предметом спірних правовідносин у даній справі є питання бездіяльності відповідача,  яке полягає, як на думку позивача, у не направленні ОСОБА_1 письмового повідомлення про прийняте рішення Адміністрацією Державної прикордонної служби України №17 від 14.02.2019 року з обґрунтуванням мотивів відмови у виплаті одноразової грошової допомоги позивачу. 
          Колегія суддів, надаючи оцінку спірним правовідносинам у даній справі, звертає увагу наступне. 
Так, з наявної в матеріалах справи завіреної копії реєстру №71 на кореспонденцію, яка направлялася 12.03.2019, відправник ІНФОРМАЦІЯ_6 (військова частина НОМЕР_1 ), вбачається, що відповідачем було направлено на адресу позивача: ОСОБА_3 , АДРЕСА_1 , лист від 11.03.2019 р. № 11/1866 (яким повідомлено позивача про те, що відповідно до рішення Державної прикордонної служби України від 14.02.2019 року №17 ОСОБА_1 було відмовлено у призначенні одноразової грошової допомоги, згідно з абз. 2 п.4 ст.16-3 Закону №2011-ХІІ та абз. 2 п.8 Порядку №975  в частині того, що минуло понад 2 роки з дати первинного встановлення інвалідності).  
          Зазначена завірена копія реєстру містить підпис відправника та приймальника, дату відправлень, печатку відділення поштового зв`язку (а.с.34). 
          Колегія суддів звертає увагу, що згаданий лист від 11.03.2019 р. №11/1866 направлявся позивачу простим поштовим відправленням. 
Крім того, наявний в матеріалах справи журнал обліку документів ІНФОРМАЦІЯ_3 інв.№2916 додатково підтверджує те, що позивачу вказаний лист від 11.03.2019 р. №11/1866 був відправелений позивачу згідно реєстру №71, запис про який міститься у цьому журналі. 
          Стосовно доводів суду першої інстанції про те, що у реєстрі від 12.03.2019 року №71 зазначено про відправку ОСОБА_1 листа ІНФОРМАЦІЯ_5 від 11.03.2019 р. № 11/1866 на адресу: м. Харків, втім надана копія фіскального чеку мітить інформацію про направлення листа на адресу адвоката Каверіна у                  м. Львів, то колегія суддів відхиляє наведені доводи, як необґрунтовані, оскільки по - перше, як вже зазначалося вище,  вказаний лист  направлявся позивачу простим поштовим відправленням, а по - друге у цьому ж реєстрі (завіреній її копії) містяться дані про відправку адвокату Каверіну поштового повідомлення, а тому до згаданого реєстру і було додано відповідний фіскальний чек про відправку цьому адвокату рекомендованого повідомлення. 
          При цьому, колегія суддів зазначає, що приписи Порядку №975 не містять положень, які б вимагали від державного органу (установи), яка приймає рішення про відмову в призначенні одноразової грошової допомоги, направлення такої відмови саме рекомендованим поштовим направленням.  
          Стосовно посилань представника позивача у відзиві на апеляційну скаргу, а також суду першої інстанції на приписи п. 73 Правил, зазначаючи у зв`язку з цим на те, що при вирішенні питання, в який момент часу обов`язок щодо надання відповіді на звернення вважається виконаним суб`єктом владних повноважень у разі пересилання такої відповіді поштовим зв`язком таким моментом є здача документа на пошту, то колегія суддів відхиляє наведені посилання, оскільки в даному випадку належним доказом направлення позивачу листа від 11.03.2019 р. № 11/1866 є зазначений вище реєстр №71 (завірена його копія), який містить печатку відділення поштового зв`язку, з датою, яка є аналогічною даті відправлення кореспонденції зазначеній цьому реєстрі. При цьому, вказаний пункту Правил стосується саме проставлення відбитку календарного штемпеля на кожному поштовому відправленні (поштовому конверті, тощо). 
          Крім того, оскільки спірний лист направлявся позивачу простим поштовим відправленням, тому у відповідача не можуть бути документи на які посилається позивач (його представник). 
          Щодо посилання представника позивача на те, що належними і допустимими доказами щодо надіслання листів позивачу міг бути наприклад, реєстр поштової кореспонденції з відтиском календарного штемпеля, відділення поштового зв`язку про прийняття такої кореспонденції  для пересилання або фіскальний чек відділення поштового зв`язку з датою або повідомлення про вручення поштового відправлення, то вказані посилання є необґрунтованими, з огляду на зазначене вже вище. 
Додатково колегія суддів звертає увагу, що відповідач не може нести відповідальність за безпосереднє доставляння поштових відправлень адресату, оскільки зазначене покладається на відділення (установу) поштового зв`язку, яке прийнявши поштове відправлення зобов`язане доставити його належному адресату.  
Крім того, колегія суддів звертає увагу, що позивач повинен був усвідомлювати строки розгляду його звернення та надання відповіді, а тому останній також мав вчиняти активні дії, направлені на захист своїх прав. 
Відповідачем, як субєктом владних повноважень, надано докази на підтвердження направлення позивачу листа від 11.03.2019 р. №11/1866.  
З урахуванням наведених вище висновків, доводи суду першої інстанції, а також позивача (його представника) про те, що лист від 11.03.2019 р. №11/1866 позивачу не направлявся, оскільки представником відповідача не надано належних та допустимих доказів того, що вказані листи були здані на відділення поштового зв`язку, а тому належних доказів на підтвердження дотримання вимог п.13 Порядком №975 в частині вчасного направлення позивачу повідомлення щодо прийняття рішення про відмову у призначенні одноразової грошової допомоги з обґрунтуванням мотивів такої відмови, відповідачем не надано та судом в ході судового розгляду справи не здобуто, колегія суддів вважає помилковими та такими, що спростовуються наведеними вище висновками. 
Доводи позивача (його представника) та суду першої інстанції, які стосуються неприйняття та спростування наданих відповідачем доказів, суд апеляційної інстанції вважає необґрунтованими. 
          Згідно зі ст.242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
          Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
          Відповідно до приписів ст.317 КАС України, підставами для скасування судового рішення першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є, зокрема невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи.
          Враховуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга ІНФОРМАЦІЯ_1 (військова частина НОМЕР_1 ) підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду першої інстанції скасуванню, з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 .
Оскліьки дана справа була розглянута за правилами спрощеного позовного провадження, відповідно вказане рішення (постанова) суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.
          Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 з 24 лютого 2022 року введений воєнний стан на території України. З урахуванням запровадженого на території України воєнного стану та активними бойовими діями на території Харківської області, текст вказаної постанови виготовлено 12.12.2022 року.
Керуючись ст.ст. 311, 315, 317, 321, 325, 327, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  - задовольнити.
Рішення  Харківського окружного адміністративного суду від 18.01.2022 по справі                                    №520/22414/21 - скасувати. 
Прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1  - відмовити. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України відповідно до вимог ст.327, ч.1 ст.329 КАС України.  

Головуючий суддя 	(підпис)	А.М. Григоров 	
Судді	(підпис)  (підпис) 	Н.С. Бартош    З.Г. Подобайло